VAASAN 
HALLINTO-OIKEUS
Kalarannanpuisto
Rantakatu, PL 204
65101  VAASA
p. (06) 328 2111
f. (06) 328 2760
s-posti vaasa.hao@om.fi

0
	VUOTOKSEN TEKOJÄRVEN JA VOIMALAITOKSEN 

	RAKENTAMINEN SEKÄ VESISTÖN SÄÄNNÖSTELY

	Dnrot
		00604/00/8103-00607/00/8103

		00609/00/8103

		00611/00/8103-00615/00/8103

		00617/00/8103-00621/00/8103

		00623/00/8103-00662/00/8103

		00664/00/8103-00670/00/8103

		00672/00/8103

		00674/00/8103-00675/00/8103

S I S Ä L L Y S L U E T T E L O

ASIA	VUOTOKSEN TEKOJÄRVEN JA VOIMALAITOKSEN RAKENTAMINEN
	SEKÄ VESISTÖN SÄÄNNÖSTELY
					
Dnrot
	00604-00607/00/8103
	00609/00/8103
	00611-00615/00/8103
	00617-00621/00/8103
	00623-00662/00/8103
	00664-00670/00/8103
	00672/00/8103
	00674-00675/00/8103
							Sivu

ASIA							    7
0
MUUTOKSENHAKIJAT						    7

LUVAN HAKIJA						    9

PÄÄTÖS, JOHON ON HAETTU MUUTOSTA				    9

TÖIDENALOITTAMISLUPAA KOSKEVA VAASAN HALLINTO-OIKEUDEN	    9
PÄÄTÖS

VAATIMUKSET HALLINTO-OIKEUDESSA				    9
	1.  Kemijoki Oy					    9
	2.  Ympäristöministeriö					  11
	3.  Kemijärven kaupungin rakennuslautakunta		 	  12
	4.  Pelkosenniemen kunta				  13
	5.  Sallan kunta					  13
	6.  Savukosken kunta					  13
	7.  Hirvasniemen poropaliskunta				  13
	8.  Kemijärven Ala-, Iso- ym. kylien yhdistetty jakokunta		  13
	9.  Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva		  13
	10. Pelkosenniemen Alaperän yhdistetty jakokunta asia-
	      kumppaneineen					  14
	11. Pelkosenniemen kirkonkylän vesihuolto-osuuskunta		  16
	12. Oraniemen paliskunta				  17
	13. Kemin Seudun Kalastajainseura r.y.			  17
	14. Suomen Luonnonsuojeluliitto r.y. asiakumppaneineen		  17
	15. Symbioosi r.y. asiakumppaneineen			  18
	16. Naturvårdsverket					  18
	17. Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län		  18
	18. Mirja ja Mauri Aarrevaara				  19
	19. Per Lundbäck					  19
	20. Vapakalastusseura Vastaisku r.y. asiakumppaneineen		  19
	21. Alaperän yhteismetsän osakaskunta			  20
	22. Jaakko Kiviniemi asiakumppaneineen			  20
	23. Niko Tuomas ja Marja-Terttu Tervo			  21
	24. Elsi ja Markku Hihnala				  21
	25. Kosti Tiihonen					  22
	26. Lauri Rytilahti					  22
	27. Ale Oinas					  22
	28. Kiinteistöyhtymä Salmela Hannu ym.			  22
	29. Hannu Perälä					  22
	30. Hannu Perälä asiakumppaneineen (Perälän tokkakunta)		  23
	31. Tarja ja Esa Karvonen				  23
	32. Impi ja Veikko Schroderus				  23
	33. Sirpa Vesterinen					  24
	34. Saima Hiltunen					  24
	35. Taina Marjatta Pelkonen asiakumppaneineen		  24
	36. Esa Hyvönen asiakumppaneineen			  25
	37. Vesa Kalle Perälä					  25
	38. Paavo Perälä					  26
	39. Aaro Perälä					  26
	40. Jouko Pelkonen					  26
	41. Paavo Johannes Koskiniemi				  27
	42. Timo Edvart Imponen				  27
	43. Arvo Rytilahti					  28
	44. Helli Kinnunen					  28
	45. Anja Rytilahti-Korva					  28
	46. Aino Halme					  28
	47. Pentti Schroderus asiakumppaneineen			  28
	48. Maija Ireene Jäppinen				  28
	49. Suoma Sinikka ja Pauli Jetsu				  29
	50. Maire Salminen					  29
	51. Liisa ja Paavo Vaara				  29
	52. Veikko Pohtila					  30
	53. Paavo ja Marketta Kitkiöjoki				  30
	54. Aimo Kunnari asiakumppaneineen			  30
	55. Arto Keto-Tokoi ja Raili Sumukari			  30
	56. Pirkko Fors					  31
	57. Erkki Tapio ja Kaisa Poikela				  31
	58. Reino ja Kaisa Räty					  31
	59. Urpo Antero ja Kerttu Hautala				  32
	60. Tuomo Alatalo asiakumppaneineen			  32
	61. Sauli Kaisanlahti asiakumppaneineen			  33
	62. Esko ja Marketta Karvonen				  33
	63. Raimo Kerkelä					  34
	64. Helena Tiihonen asiakumppaneineen			  34
	65. Vuokko Räsänen asiakumppaneineen			  34

ASIAN KÄSITTELY HALLINTO-OIKEUDESSA				  35

	Tilaisuuden varaaminen vastineiden antamiseen		  	  35

	Vastineet valituksiin					  35

	Hallinto-oikeuden tarkastukset ja suullinen käsittely		  39

	Asiakirjojen nähtävänä pitäminen				  40

	Lisäkirjelmät, vastineet ja lausumat lisäkirjelmien ja nähtävänä
	olleiden asiakirjojen johdosta				  41

MERKINTÄ							  43

HALLINTO-OIKEUDEN RATKAISU					  44

	Maksuton oikeudenkäynti				  44

		Perustelut					  44

	Käsittelyratkaisu					  44

		I. Valitusten ja vaatimusten tutkiminen ja oikeuden-
		    käyntiväitteet				  44

		II. Toimitusinsinöörin esteellisyyttä, uskottujen miesten
		    valintaa ja katselmuskokouksen lainmukaisuutta
		    koskevat vaatimukset			  46

		III. Vesioikeuden päätöksen ilmoittamiseen asian-
		    osaisille liittyvät väitteet ja vaatimukset		  46

		Käsittelyratkaisun perustelut				 47

		I. Valitusten ja vaatimusten tutkiminen ja oikeuden-
		    käyntiväitteet				  47

		II. Toimitusinsinöörin esteellisyyttä, uskottujen miesten
		    valintaa ja katselmuskokouksen lainmukaisuutta
		    koskevat vaatimukset			  53

		III. Vesioikeuden päätöksen ilmoittamiseen asian-
		    osaisille liittyvät väitteet ja vaatimukset		  53

	Pääasiaratkaisu					  55

		Perustelut						 55

		Hakemuksen hylkääminen				 55

		Vesilain 2 luvun 5 § ja sen tulkinta			  55

		Asiassa saadun selvityksen riittävyys ja luotettavuus	  58

		Vuotoshankkeen vaikutukset yleiseen terveydentilaan	  59
		
		Vuotoshankkeen vaikutukset ympäristön luonnon-
		suhteisiin ja vesiluontoon ja sen toimintaan		  60

		- a. Allasalueen luontoarvot ja hankkeen vaikutukset
		      niihin					  60

		    - Suot ja metsät				  61

		    - Kemijoki ja pienvesistöt			  62

		    - Palokangas-Rytivaaran harjualue		  63

		    - Eliölajisto				  63

		- b. Luontoarvot altaan ulkopuolella ja hankkeen 
		      vaikutukset niihin				  64

		- c. Hankkeen vaikutukset veden laatuun ja vesi-
		      luontoon				  65

		    - Allasalue				  65

		    - Veden laadun muutokset ja vaikutukset vesi-
		       luontoon Vuotoksen altaan alakanavan ylä-
		       puolisella jokiosuudella			  65

		    - Veden laadun muutokset ja vaikutukset vesi-
		       luontoon Vuotoksen altaan alapuolella		  66

		    - Altaan vaikutus alapuolisen vesistön kalakantoihin	  68

		- d. Luonnonarvoille aiheutuvien vahinkojen tai haitto-
		      jen kompensoiminen toimenpitein		  69 

		Hankkeen vaikutukset paikkakunnan asutus- tai elin-
		keino-oloihin				  69

		Hankkeen vaikutukset vesilain 2 luvun 5 §:ssä
		(467/1987) tarkoitettuna luvanmyöntämisesteenä	  71

		- a. Hankkeen vaikutukset yleiseen terveydentilaan
		      ja paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloihin		  71

		- b. Hankkeen vaikutukset ympäristön luonnonsuhtei-
		      siin tai vesiluontoon ja sen toimintaan		  72

		Muut luvanmyöntämisedellytyksiin liittyvät vaatimukset	  72

		Ennakkoratkaisupyyntöjen hylkääminen		  73

	Oikeudenkäyntikulut					  73

		I. Oikeudenkäyntikulut vesioikeudessa		  73

		II. Oikeudenkäyntikulut hallinto-oikeudessa		  74

		Perustelut					  75

		I. Oikeudenkäyntikulut vesioikeudessa		  75

		II. Oikeudenkäyntikulut hallinto-oikeudessa		  75

		Sovelletut oikeusohjeet			  76

JULKIPANO						  76

MUUTOKSENHAKU						  76

ALLEKIRJOITUKSET						  77

JAKELU JA MAKSU						  78

ERI MIELTÄ OLEVAN JÄSENEN LAUSUNTO				  86

VAASAN
HALLINTO-OIKEUS			PÄÄTÖS
Kalarannanpuisto  			Antopäivä	 	Numero
Rantakatu, PL 204	 		14.6.2001		01/0038/3
65101 VAASA
p. (06) 328 2111  			Diaarinumero
f. (06) 328 2760	  		00604-00607/00/8103
s-posti vaasa.hao@om.fi		00609/00/8103
				00611-00615/00/8103
				00617-00621/00/8103
				00623-00662/00/8103
				00664-00670/00/8103
				00672/00/8103
				00674-00675/00/8103

ASIA		
Vuotoksen tekojärven ja voimalaitoksen rakentaminen sekä vesistön säännöstely

MUUTOKSENHAKIJAT
1. Kemijoki Oy
2. Ympäristöministeriö
3. Kemijärven kaupungin rakennuslautakunta
4. Pelkosenniemen kunta
5. Sallan kunta
6. Savukosken kunta
7. Hirvasniemen poropaliskunta
8. Kemijärven Ala-, Iso- ym. kylien yhdistetty jakokunta
9. Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva
10. Pelkosenniemen Alaperän yhdistetty jakokunta, Kemijärven kalastuskunta, Ylikylän kalastuskunta, Luusuan jakokunta, Luusuan kalastuskunta, Kemijärven kalastusalue, Varvikon kalastuskunta, Askan kalastuskunta, Ahvenselän kalastuskunta, Pahkakummun kalastuskunta, Ylikemin kalastusalue, Martin kalastuskunta, Martin jakokunta, Kemijärven yhteismetsän kalastuskunta, Savukosken kalastuskunta, Savukosken jakokunta, Räisälän kalastuskunta ja Hannu Kellokumpu
11. Pelkosenniemen kirkonkylän vesihuolto-osuuskunta
12. Oraniemen paliskunta
13. Kemin Seudun Kalastajainseura r.y.
14. Suomen Luonnonsuojeluliitto r.y, Suomen Demokraattiset Lakimiehet r.y, Marjatta Näätänen sekä Sampsa ja Pirjo-Riitta Oinaala
15. Symbioosi r.y, Pelkosenniemen luonnonsuojeluyhdistys r.y. ja Kemijärven Luonto r.y.
16. Naturvårdsverket
17. Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län
18. Mirja ja Mauri Aarrevaara
19. Per Lundbäck
20. Vapakalastusseura Vastaisku r.y, Pelkosenniemen luonnonsuojeluyhdistys r.y, Ilkka Otto Juhani Pesonen, Pekka Heikki Nyman ja Mervi Riitta Anneli Jaakkola
21. Alaperän yhteismetsän osakaskunta
22. Jaakko, Eino ja Eeva Kiviniemi
23. Niko Tuomas ja Marja-Terttu Tervo
24. Elsi ja Markku Hihnala
25. Kosti Tiihonen
26. Lauri Rytilahti
27. Ale Oinas
28. Kiinteistöyhtymä Salmela Hannu ym.
29. Hannu Perälä
30. Hannu, Aaro, Arto, Paavo ja Jouni Perälä sekä Susanna Hannula (Perälän tokkakunta)
31. Tarja ja Esa Karvonen
32. Impi ja Veikko Schroderus
33. Sirpa Vesterinen
34. Saima Hiltunen
35. Taina Marjatta Pelkonen, Matias August Pelkosen oikeudenomistajat, Jouni Markku Matias Pelkosen oikeudenomistajat, Elvi Annikki Puljujärvi, Terttu Kyllikki Suontausta, Outi Tellervo Kallatsa, Jouko Juhani, Hannu Matti ja Kaija Kyllikki Pelkonen
36. Esa, Pirkko ja Seppo Hyvönen
37. Vesa Kalle Perälä
38. Paavo Perälä
39. Aaro Perälä
40. Jouko Pelkonen
41. Paavo Johannes Koskiniemi
42. Timo Edvart Imponen
43. Arvo Rytilahti
44. Helli Kinnunen
45. Anja Rytilahti-Korva
46. Aino Halme
47. Pentti ja Ritva-Anneli Schroderus sekä Irja ja Risto Kärkkäinen
48. Maija Ireene Jäppinen
49. Suoma Sinikka ja Pauli Jetsu
50. Maire Salminen
51. Liisa ja Paavo Vaara
52. Veikko Pohtila
53. Paavo ja Marketta Kitkiöjoki
54. Aimo Kunnari, Aada Kunnarin oikeudenomistajat, Oiva, Timo ja Pertti Kunnari, Ritva Kiviniemi, Tuula Kivelä, Riitta Mikkola ja Kaarina Arola
55. Arto Keto-Tokoi ja Raili Sumukari
56. Pirkko Fors
57. Erkki Tapio ja Kaisa Poikela
58. Reino ja Kaisa Räty
59. Urpo Antero ja Kerttu Hautala
60. Tuomo, Inkeri ja Paula Alatalo sekä Pirjo Takku
61. Sauli Kaisanlahti sekä Maria Josefiina ja Mauno Kaisanlahden perikunta
-30062. Esko ja Marketta Karvonen
63. Raimo Kerkelä
64. Helena Tiihonen omasta puolestaan sekä Ville-Tuomas, Marjo ja Eveliina Talvensaaren lakimääräisenä edustajana sekä Vuotoksen Voima Oy:n, Annikki Tolppasen, Pauli ja Anni Lakson, Aila-Leena Matthieksen sekä useiden satojen muiden asianosaisten valtuuttamana
65. Vuokko Räsänen, Janne Räsäsen perikunta, Eevi, Jouko, Voitto ja Taina Räsänen, Helena Tuulaniemi, Hellevi Laitinen, Ulla Hautaniemi ja Anita Kaisanlahti

LUVAN HAKIJA
Kemijoki Oy

PÄÄTÖS, JOHON ON HAETTU MUUTOSTA

Pohjois-Suomen vesioikeus, 29.2.2000, nro 12/00/1

Vesioikeus on oheen liitetyllä päätöksellään myöntänyt Kemijoki Oy:lle luvan Vuotoksen tekojärven ja voimalaitoksen rakentamiseen sekä vesistön säännöstelyyn hakemukseen liitetyn suunnitelman mukaisesti. Lisäksi vesioikeus on myöntänyt rajoitetun töidenaloittamisluvan päätöksestä ilmenevällä tavalla. 

TÖIDENALOITTAMISLUPAA KOSKEVA VAASAN HALLINTO-OIKEUDEN PÄÄTÖS

Vaasan hallinto-oikeus on 19.4.2000 antamallaan lainvoimaisella päätöksellä nro 00/0023/3 kumonnut vesioikeuden myöntämän töidenaloittamisluvan ja määrännyt vesilain 2 luvun 26 §:n 6 momentin nojalla luvassa tarkoitetut työt keskeytettäviksi jos ne on aloitettu, kunnes vesioikeuden myöntämä rakentamislupa tulee lainvoimaiseksi tai luvan myöntämisestä ja kyseessä olevien töiden jatkamisesta ehkä toisin määrätään. 

VAATIMUKSET HALLINTO-OIKEUDESSA

1. Kemijoki Oy on vaatinut pääasiaratkaisua muutettavaksi luvanmyöntämisperusteiden osalta siten, että lupapäätöksessä nimenomaisesti todetaan hankkeen olevan yleisen tarpeen vaatima. 

Lisäksi yhtiö on esittänyt lupamääräysten osalta seuraavat vaatimukset:

Jääteitä koskevan lupamääräyksen 16. toisessa kappaleessa asetettu velvoite tien rakentamiseen Mairisaaren läheisyyteen tulee poistaa. Kulkuyhteyden turvaamiseksi riittää tierasitteen hankkiminen ja rannan luiskaus. 

Saman lupamääräyksen kolmannessa kappaleessa asetettu velvoite järjestää kuljetus peruspalveluiden saamiseksi tulee poistaa. 

Saman lupamääräyksen neljännessä kappaleessa asetettu velvoite kulkumahdollisuuksien järjestämisestä Vuostimon saareen tulee poistaa. Saaressa asuville ja loma-asuntojen haltijoille tulee määrätä erikseen rahakorvaus mahdollisesti aiheutuvasta kulkuhaitasta. Kulkuhaittakorvausta määrättäessä tulee ottaa huomioon, että niinä ajankohtina, jolloin jäätilanne alueella on mahdollisesti nykyistä huonompi, loma-asuntojen käyttö on yleisestikin hyvin vähäistä. 

Vesiliikennettä koskevan lupamääräyksen 19. ensimmäinen kappale tulee muuttaa kuulumaan seuraavasti:

“Luvan saajan on merenkulkulaitoksen hyväksymällä tavalla huolehdittava venereittien merkitsemisestä Viitarannan, Kotakkoselän ja Sallan venesatamiin.”

Rantojen suojaamista koskevan lupamääräyksen 20. ensimmäistä kappaletta tulee muuttaa siten, että niiden rantojen määritelmään, jotka on vahvistettava, tehdään lisäys “muualla kuin saaressa sijaitsevan”.

Saman lupamääräyksen toisen kappaleen ensimmäinen ja toinen virke tulee muuttaa kuulumaan seuraavasti:

“Hankkeesta aiheutuvat sortumat on korjattava. Milloin syöpymää tai sortumaa ei voida odotettavissa oleviin vahinkoihin nähden kohtuullisin kustannuksin estää tai korjata eikä kysymyksessä ole sellaisen tontin, talouskeskuksen tai muun erityiseen käyttöön varatun alueen ranta, joka on otettu tähän käyttöön ennen tämän luvan myöntämistä, voidaan ranta jättää kuitenkin vahvistamatta.”

Uhanalaisten eliöiden ja niiden elinympäristöjen turvaamista koskevaa lupamääräystä 30. tulee muuttaa siten, että asetettujen toimenpidevelvoitteiden kustannuksille asetetaan 15-20 miljoonan markan yläraja. Yhtiö on lisäksi huomauttanut, ettei se hyväksy ajatusta, että ilman kyseistä lupamääräystä vesilain 2 luvun 5 §:n mukainen luvan epäämiskynnys muodostaisi hankkeelle ehdottoman luvanmyöntämisesteen. 

Korvauksia koskevaa lupamääräystä 37. tulee muuttaa kaikkien tilojen osalta siten, että maapohjan yksikköhintoina käytetään Kemijoki Oy:n lupahakemuksen yhteydessä esittämiä korvaushintoja, jotka perustuvat Pirttikoski-Kokkosnivan voimajohtolinjan lunastustoimituksessa (TN:o 306760-0, rek. 13.7.1993) ja Kurkiaskan voimalaitoksen vesioikeuskäsittelyssä (PSVEO 29.12.1989, VYO 26.3.1991) vahvistettuihin maapohjan lunastushintoihin. Taimikoiden arvonmäärityksessä tulee kaikkien tilojen osalta käyttää yksikköhintoja, jotka perustuvat edellä mainitussa lunastustoimituksessa vahvistettuihin lunastushintoihin. Lisäksi puuston odotusarvojen arvioinnissa tulee käyttää yhtiön lupahakemuksen yhteydessä esittämiä odotusarvokertoimia. 

Samassa lupamääräyksessä Pelkosenniemen kunnan Alaperän kylässä sijaitseville tiloille Pelkonen I RN:o 37:6 ja Pelkonen RN:o 37:18 maksettavaksi määrätyt virkistyskäyttökorvaukset tulee alentaa katselmuskirjassa esitetyn mukaisiksi. Lisäksi Savukosken kunnan Savukosken kylässä sijaitsevalle tilalle Tattikumpu RN:o 61:1 ja saman kunnan Kemin kylässä sijaitsevalle tilalle Kallioranta RN:o 24:11 rakennuksista maksettavaksi määrätyt korvaukset tulee alentaa vastaamaan rakennusten yksinkertaista arvoa.

Lupamääräystä 42. tulee muuttaa siten, että koronmaksuvelvollisuus asetetaan alkavaksi aikaisintaan siitä lukien, kun korvausvelvollisuuden aiheuttavaan toimenpiteeseen ryhdytään. 

2. Ympäristöministeriö on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. 

Ympäristöministeriö on lausunut muun ohessa, että Vuotoksen alue on, etenkin suo-, jokivarsi- ja vesiluontonsa puolesta, koko Suomen oloissa poikkeuksellisen monimuotoinen ja luonnonsuojelullisesti arvokas kokonaisuus. Alue täyttää luontoarvojensa puolesta sekä luonto- että lintudirektiivin kriteerit. Luonnonsuojelullisesti arvokkaan 242 km2:n laajuisen alueen muuttaminen tekoaltaaksi olisi jo sellaisenaan vesilain 2 luvun 5 §:n tarkoittama huomattava ja laaja-alainen muutos ympäristön luonnonsuhteissa. Lisäksi tekoaltaan rakentaminen muuttaisi ratkaisevalla tavalla suurjokiluontoa, heikentäisi veden laatua laajalla alueella alapuolisessa vesistössä, vähentäisi arvokalojen tuotantoalueita ja aiheuttaisi muuta haittaa vesiluonnolle ja sen toiminnalle, lisäisi terveysriskejä sekä heikentäisi porotalouden harjoittamismahdollisuuksia alueella. Kokonaisuudessaan hankkeen vaikutukset olisivat laajuudeltaan ja merkitykseltään sellaisia, että ne muodostavat vesilain 2 luvun 5 §:ssä tarkoitetun esteen luvan myöntämiselle. 

Ministeriö on edelleen lausunut, että hanke ei myöskään täytä vesilain 2 luvun 6 §:ssä säädettyjä luvan myöntämisen edellytyksiä. Lisäksi tekoaltaan rakentaminen on sellainen vesilain 1 luvun 18 §:ssä tarkoitettu muu toimenpide, josta aiheutuisi pohjaveden pilaamiskiellossa tarkoitettuja seurauksia, ja johon näin ollen tulee soveltaa vesilain 1 luvun 22 §:n säännöstä. Mainitun säännöksen mukaan lupaa tällaiseen toimenpiteeseen ei voida myöntää.

Ministeriö on lisäksi lausunut, että luvan myöntäminen ja hankkeen toteuttaminen vaarantaisi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tavoitteita ja erityisesti luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen suojelun luontodirektiivin ja lintudirektiivin mukaisesti. Kansallisen tuomioistuimen velvollisuus on tulkita kansallisia säännöksiä siten, että direktiivien tavoitteet ja vaatimukset toteutuvat. Vesilain säännösten joustavuus antaa mahdollisuuden ottaa huomioon direktiivien vaatimukset. 

3. Kemijärven kaupungin rakennuslautakunta on vaatinut, että lupamääräyksessä 38. määrätty veden laadun heikentymisestä aiheutuva virkistyskäyttöhaitan korvaaminen tulee ulottaa koskemaan koko Kemijärveä. 

Lupamääräyksiin tulee lisätä hakijalle velvoite ryhtyä sellaisiin toimenpiteisiin, joilla hankkeen aiheuttamia vesistöhaittoja alapuoliseen vesistöön voidaan lieventää. Näitä toimenpiteitä ovat ainakin Kaisanlahden  ja Lantungin pohjapatojen korottaminen tasolle N43  + 146,50 m, uuden pohjapadon rakentaminen Narkilahteen mainitulle tasolle sekä Kostamo-, Pöyliö-, Severi- ja Neitijärven tilan parantaminen. 

Padotus- ja juoksutusmääräyksiä tulee muuttaa siten, että ensimmäisinä vuosina Vuotoksen täyttäminen siirretään tapahtuvaksi avoveden aikana. 

Vuotoksen alakanavan ja Kemijärven väliselle alueelle tulee rakentaa silta. Mikäli siltaa ei määrätä rakennettavaksi, lupamääräystä 16. tulee muuttaa siten, että vastuu jääteistä ja jääteiden kunnossapito määrätään hakijalle. Lisäksi lupamääräykseen tulee lisätä velvoite, että Vuostimon jäätien käytön estyessä hakijan on järjestettävä metsänhoitoon ja puunkuljetukseen liittyvä kuljetus. Sama määräys on annettava Oinaan jäätien osalta. Lisäksi säännöstelijä tulee samassa lupamääräyksessä velvoittaa tarkkailemaan jään kantavuutta Kemijoen yli kulkevalla, rautatiesillan yläpuolella sijaitsevalla virallisella moottorikelkkareitillä sekä merkitsemään kantavuus reitin molempiin päihin. Mikäli jäätilanne hankkeesta johtuen muodostuu sellaiseksi, ettei reittiä voida käyttää, hakija tulee velvoittaa osoittamaan vastaava reitti muualta. 

Lupamääräystä 20. on täydennettävä siten, että vyörymiselle alttiit ranta-alueet kartoitetaan ennen juoksutusten aloittamista Kemijoessa Vuotoksen alakanavan ja Kemijärven rautatiesillan välisellä alueella. 

Lupamääräyksessä 26. asetettu velvoite vesistön happipitoisuuden turvaamiseksi tulee ulottaa koskemaan myös Kemijärveä. 

4. Pelkosenniemen kunta on uudistanut vesioikeudessa esittämänsä vaatimukset. Vesioikeudessa kunta oli muun ohessa vaatinut säännöstelymaksun korottamista, säännöstelyn alarajan korottamista sekä Kupittajan vedenottamon siirtämisestä aiheutuvien lisäkulujen korvaamista Pelkosenniemen vesihuolto-osuuskunnalle.

5. Sallan kunta on uudistanut Sallan kunnanhallituksen ja Sallan kunnan rakennus- ja ympäristölautakunnan vesioikeudessa esittämät vaatimukset. Vesioikeudessa kunta oli esittänyt muun ohessa yleisen tien linjaukseen liittyviä vaatimuksia ja yhtynyt Sallan kunnan rakennus- ja ympäristölautakunnan lausuntoon.

6. Savukosken kunta on uudistanut vesioikeudelle esittämänsä vaatimukset. Erityisesti kunta on vaatinut, että luvan saaja tulee velvoittaa korvaamaan Savukosken kirkonkylän vesi- ja viemärilinjojen sekä pumppaamon uusiminen 790.000 markalla sekä kirkonkylän koskialueen luonnontilan menetys viidellä miljoonalla markalla. 

7. Hirvasniemen poropaliskunta on vaatinut, ettei lupaa hankkeelle myönnetä, koska hanke on vesilain 2 luvun 5 §:n vastainen. Paliskunta on mainitussa säännöksessä tarkoitettu elinkeinonharjoittaja ja hanke vaikeuttaa suuresti paliskunnan toimeentuloa ja vaarantaa jopa paliskunnan olemassaolon. 

Mikäli lupa kuitenkin myönnetään, katselmuskirjassa esitetyt vahinkojen korvausperusteet on porotalouden osalta uudistettava ja päivitettävä täydentävässä katselmustoimituksessa. Lisäksi paliskunnan muistutus vesioikeudelle on otettava huomioon.

8. Kemijärven Ala-, Iso- ym. kylien yhdistetty jakokunta on uudistanut ne vesioikeuden suullisessa käsittelyssä 27.10.1999 esittämänsä vaatimukset, joita ei ole hyväksytty vesioikeuden päätöksessä. 

9. Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. Hankkeen vaikutuksia Kemijokiluontoon ja kalastoon ei ole riittävästi selvitetty.

Lisäksi valittajat ovat uudistaneet vesioikeudelle toimittamansa muistutukset koskien toimitusinsinöörin esteellisyyttä, uskottujen miesten valintaa ja katselmuskokouksen lainmukaisuutta. 

Lopuksi Herva on ilmoittanut johtavansa Keminmaan kunnan Liedakkalan kylässä sijaitsevalle tilalleen Alaherva RN:o 50 Kemijoen vettä käytettäväksi pesuvetenä ja eläinten juomavetenä. Vuotoksen altaan rakentaminen muuttaisi veden sopimattomaksi mainittuihin käyttötarkoituksiin ja aiheuttaisi vahinkoa. 

10.  Pelkosenniemen Alaperän yhdistetty jakokunta ja sen asiakumppanit ovat vaatineet vesioikeuden päätöstä muutettavaksi seuraavasti:

Hakija tulee velvoittaa korvaamaan patorakenteiden alle jäävä vesialue yksikköhinnalla 7.000 mk/ha ja korvaus tulee maksaa puolitoistakertaisena. Pelkosenniemen Alaperän yhdistetyn jakokunnan korvausvaatimus on näin laskettuna yhteensä 106.785 markkaa. Toissijaisesti päätös tulee kumota ja poistaa mainittujen korvauskysymysten osalta ja asia tulee tältä osin palauttaa täydentävään katselmustoimitukseen siten, että asia yhdistetään vesioikeuden päätöksessä määrättyyn täydentävään katselmustoimitukseen.

Hakija tulee velvoittaa korvaamaan muiden kuin hakijan omistuksessa olevien patoaltaan alle jäävien vesialueiden muu kuin kalataloudellinen vahinko hinnalla 2.500 mk/ha. Pelkosenniemen Alaperän yhdistetyn jakokunnan korvausvaatimus on näin laskettuna 1.200.000 markkaa ja korvaukset tule määrätä myös muille samoin perustein. Toissijaisesti päätös tulee kumota ja poistaa mainittujen korvauskysymysten osalta ja asia tulee tältä osin palauttaa täydentävään katselmustoimitukseen siten, että asia yhdistetään vesioikeuden päätöksessä määrättyyn täydentävään katselmustoimitukseen. 

Hakija tulee velvoittaa maksamaan korvauksena Pelkosenniemen Alaperän yhdistetylle jakokunnalle kymmenen rakennuspaikan menetyksestä yhteensä 412.500 markkaa, rantautumispaikkojen virkistysarvon menetyksestä yhteensä 30.000 markkaa sekä tulipaikkojen ja niihin liittyvien rakenteiden menetyksestä yhteensä 105.000 markkaa. 

Kaikki korvaukset tulee määrätä maksettavaksi laillisine korkoineen.

Hakija tulee myös velvoittaa siirtämään tulipaikkarakenteet altaan rannoilla oleville omille mailleen alueen moninaiskäyttöä edistämään. Lisäksi hakija tulee velvoittaa tulipaikkojen huoltoon ja kunnossapitoon. 

Hakija tulee vähäarvoisen kalan haitallisen nousun estämiseksi velvoittaa rakentamaan pohjapadot Siulio-, Jauru-, Koutelo- ja Vuotosjokiin, Ylä-Kemijoelle Mukkavaaran ja Marjasuvannon väliselle alueelle, molempiin Akanjokiin ja Tenniöjokisuulle sekä Serrijokeen. Pohjapadot tulee rakentaa säännöstelyrajan yläpuolelle kalatalousviranomaisen ja kalastusalueen hyväksymään paikkaan.

Lupamääräystä 27. tulee muuttaa siten, että esteaidan rakentamisvelvoite määrätään katselmustoimituksen kalatalousasiantuntijan esittämällä tavalla. 

Samaa lupaehtoa tulee apajapaikkojen raivausvelvoitetta koskevilta osin tarkentaa katselmustoimituksen kalatalousasiantuntijan esittämällä tavalla siten, että raivauspaikoista on sovittava myös alueen kalatalousyhteisöjen kanssa. Toissijaisesti tulee määrätä, että alueen kalastusaluetta ja kalastuskuntia on kuultava ennen raivausta. Velvoitteeseen tulee myös sisällyttää katselmustoimituksen kalatalousasiantuntijan esittämä kunnossapitovelvoite, jota kuitenkin tulee muuttaa siten, että kunnossapitoajanjaksoksi määrätään vähintään 10 vuotta.

Lupamääräystä 7. tulee muuttaa siten, että hakija velvoitetaan suorittamaan koko allasalueella perusteellinen raivaus säännöstelyn ylärajaan saakka. Raivausvelvoitteeseen tulee sisällyttää myös turpeen poisto alueelta. 

Lupamääräystä 33. tulee muuttaa siten, että lupaehdosta poistetaan sana “huomattava” ja niin, että poistamisvelvoite määrätään koskemaan myös rannalle ajautuvaa puuainesta ja muuta ainesta.

Hakija tulee velvoittaa rakentamaan kalaporras, jolla kalan vaellus Vuotoksen ja Kemijärven välillä mahdollistetaan.

Hakija tulee velvoittaa rakentamaan veneiden ylisiirtolaite, jolla mahdollistetaan liikkuminen Kemijärven ja Ylä-Kemijoen välillä.

Lupamääräyksiä 25., 26., 28. ja 29. tulee muuttaa siten, että valituksessa mainittuja hankkeen vaikutusalueen kalastus- ja jakokuntia sekä kalastusalueita on kuultava ennen tarkkailuohjelmien hyväksymistä. Lisäksi tarkkailuohjelmien tulokset tulee toimittaa allekirjoittaneille kalastus- ja jakokunnille sekä kalastusalueille.

Lupamääräystä 49. tulee tarkentaa siten, että hakija velvoitetaan yksityiskohtaisesti selvittämään, millä tavoin säännöstelyä muuttamalla voitaisiin vähentää säännöstelyn kalataloudellisia ja vesiluontoon kohdistuvia haitallisia vaikutuksia. Tarvittavat selvitykset ja suunnitelmat tulee jättää vesioikeudelle luvan tarkistamishakemuksen yhteydessä. 

Säännöstelyä koskevia määräyksiä tulee muuttaa siten, että talviaikaista alarajaa nostetaan vähintään kahdella metrillä ja niin, että vedenkorkeus kesällä pidetään ylärajalla 166,5 m. Kesäaikainen säännöstely ei saa olla 20 senttimetriä suurempi.

Kemijärven säännöstelylupaa tulee tarkistaa siten, että Kemijärven alarajaa nostetaan kahdella metrillä ja kesäaikainen säännöstelyväli rajataan 20 senttimetriin. Kaikille voimalaitoksille Kemijoella tulee määrätä alavesiraja.

Seitakorven voimalaitokseen tulee määrätä rakennettavaksi esteaita.

Lisäksi valittajat ovat uudistaneet kaikki asiassa aikaisemmin esittämänsä vaatimukset. 

Lopuksi valittajat ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista vesioikeudessa aikaisempien vaatimusten mukaisesti laillisine korkoineen ja hallinto-oikeudessa yhteensä 30.279,28 markalla laillisine korkoineen.

11. Pelkosenniemen kirkonkylän vesihuolto-osuuskunta on vaatinut, että suunnitellun maapadon 4 sijaintia muutetaan Kupittajan pohjavesialueen kohdalla siten, että maapadolla ei ole vaikutusta alueen pohjaveden virtauksiin ja siten, että suotovesi ei teoriassakaan pääse sekoittumaan pumpattavaan pohjaveteen. Maapato tulee sijoittaa myös siten, että Vuotoksen altaasta ei aiheudu mitään muitakaan haitallisia vaikutuksia Kupittajan pohjavesialueeseen. 

Kupittajan pohjavesialuetta ei saa rakentamisen vuoksi heikentää eikä Kupittajan vedenottamoa näin ollen tule korvata uudella Kokonvaaran vedenottamolla. Kokonvaaran alue tulee säilyttää tulevaisuutta silmällä pitäen vara-alueena. 

Mikäli Kokonvaaran vedenottamo määrätään rakennettavaksi, hakija on velvoitettava korvaamaan vesihuolto-osuuskunnalle mahdolliset nykyistä korkeammat käyttö- ja hoitokustannukset vesioikeudessa vaaditun mukaisesti. 

Lopuksi vesihuolto-osuuskunta on huomauttanut, että altaan rakentamisesta myönnetyn luvan mukaisena aiheutuisi vesilain 1 luvun 22 §:ssä tarkoitettuja seurauksia. 

12. Oraniemen paliskunta on vaatinut, että Kemijoki Oy velvoitetaan rakentamaan omalla kustannuksellaan paliskuntien välinen esteaita paliskuntien ohjeiden mukaisesti.

Paliskunta on lausunut, että poronhoitovuoden 1999-2000 poronhoitomaksu on 155 markkaa ja hoitomaksu on noussut vesioikeuden päätöksen mukaisesta 87 markasta 78 prosenttia. Korvauslaskelman perusteena olevaa poron nettohintaa tulee korottaa todellisten hoitokustannusten nousun mukaisesti 78 prosenttia, jolloin vesioikeuden päätöksen korvauslaskelman perusteena oleva 370 markan nettotuotto nousee 534 markkaan poroa kohti.

13. Kemin Seudun Kalastajainseura r.y. on vaatinut, että hankkeesta Kemin seudun ammattikalastukselle mahdollisesti aiheutuvat vahingot Kemijokisuussa ja Perämeren lähialueen vesissä tulee korvata täysimääräisesti. 

14. Suomen Luonnonsuojeluliitto r.y. ja sen asiakumppanit ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. Hanke aiheuttaisi vesilain 2 luvun 5 §:ssä tarkoitettuja huomattavia vahingollisia ja laajalle ulottuvia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa ja vesiluonnossa ja sen toiminnassa. Hanke ei ole vesilain 2 luvun 6 §:n 2 momentin tarkoittamalla tavalla yleisen tarpeen vaatima eikä hankkeesta saatava hyöty ole saman lainkohdan tarkoittamalla tavalla huomattava verrattuna hankkeesta aiheutuvaan vahinkoon, haittaan ja muuhun edunmenetykseen. Hanke aiheuttaisi myös vesilain 1 luvun 22 §:ssä tarkoitettua pohjaveden pilaantumista. 

Lisäksi valittajat ovat huomauttaneet, että vesioikeus on myöntänyt luvan saajalle poikkeuksen vesilain 1 luvun 17 a §:n 1 momentissa tarkoitetusta lähteen muuttamiskiellosta ilman riittäviä yksilöityjä selvityksiä lähteiden suojelutavoitteiden mahdollisesta vaarantumisesta hankkeen seurauksena.

Lopuksi valittajat ovat huomauttaneet, että vesilain 1 luvun 23 c §:n mukaisesti on lupa-asiaa ratkaistaessa noudatettava, mitä luonnonsuojelulaissa tai sen nojalla säädetään.  Luonnon monimuotoisuuden suojeluvelvoitetta on tulkittava myös perustuslain 20 § huomioon ottaen. Lupaedellytysten harkinnassa tulee ottaa huomioon, että hankkeen toteuttaminen on ristiriidassa biodiversiteettisopimuksen tavoitteiden toteuttamisen kanssa. Lintudirektiivillä on asiaa ratkaistaessa välitön vaikutus.

15. Symbioosi r.y. ja sen asiakumppanit ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumoaan ja hakemus hylätään ensisijaisesti sillä perusteella, että hanke aiheuttaisi vesilain 2 luvun 5 §:n mukaisia huomattavia ja laajalle ulottuvia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa ja vesiluonnossa. Harkittaessa mainitussa säännöksessä tarkoitettuja luvan myöntämisen edellytyksiä tulee ottaa huomioon perustuslain 20 § sekä luonto- ja lintudirektiivien määräykset. 

Toissijaisesti hakemus tulee hylätä sillä perusteella, että hankkeesta saatava hyöty ei ole vesilain 2 luvun 6 §:n edellyttämällä tavalla hankkeesta johtuvaan vahinkoon, haittaan ja muuhun edunmenetykseen verrattuna huomattava. 

Symbioosi r.y. omistaa määräalan Pelkosenniemen kunnan Alaperän kylässä sijaitsevasta tilasta Ojaranta RN:o 87:64. Kyseisen kantatilan omistajat Katri ja Kosti Tiihonen ovat omassa muistutuksessaan vesioikeudelle vastustaneet luvan myöntämistä. Symbioosi r.y:llä on puhevalta määräalan omistajana kantatilan omistajien seuraajana määräalan osalta. 

16. Naturvårdsverket on lausunut, että lupa voidaan myöntää ainoastaan sillä edellytyksellä, että raskasmetalli- ja fosforipäästöt pystytään lupamääräyksin rajoittamaan siten, että päästöistä ei aiheudu vaaraa Ruotsin alueelle ja ympäristölle. Mikäli lupa myönnetään, lupamääräyksiin tulee lisätä velvoite, että Kemijoki Oy:n tulee toimittaa säännöllisesti velvoitetarkkailutulokset Norrbottenin lääninhallitukselle. 

Lisäksi Naturvårdsverket on huomauttanut, että Ruotsilla on Pohjoismaisen ympäristönsuojelusopimuksen 3 artiklan nojalla oikeus valittaa asiassa. 

17. Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. 

Yhdistys on valituksessaan lausunut, että se on tehnyt muistutuksen vesioikeudelle syyskuussa 1996 samassa yhteydessä kuin Haparanda Naturskyddsförening. Muistutusta ei kuitenkaan mainita vesioikeuden päätöksessä. Yhdistys on vielä huomauttanut, että se omistaa maa-alueen Vuotosalueella. 

Yhdistys on lisäksi huomauttanut, että vesioikeus on katsonut virheellisesti, ettei hankkeesta aiheudu pohjoismaisessa ympäristönsuojelusopimuksessa tarkoitettua merkittävää haittaa Ruotsin valtion vesialueelle. 

18. Mirja ja Mauri Aarrevaara ovat valituksessaan uudistaneet vesioikeudessa esittämänsä vaatimukset. Lupaa hankkeelle ei tule myöntää. 

Mikäli lupa kuitenkin myönnetään, Kemijoki Oy on velvoitettava korvaamaan ympäristön muutoksesta heidän omistamalleen Savukosken kunnan Savukosken kylässä sijaitsevalle tilalle Alasuvanne RN:o 1:107 aiheutuva arvon menetys 50.000 markalla. 

19. Per Lundbäck on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja lupahakemus hylätään. Toissijaisesti vesioikeuden päätös tulee kumota ja palauttaa asia vesioikeudelle hakemusasiakirjojen puutteellisuuden vuoksi. 

Mikäli lupa hankkeelle kuitenkin myönnetään, hän on vaatinut, että Kemijoki Oy velvoitetaan korvaamaan elohopeasta hänen kalastukselleen aiheutuva vahinko 100.000 markalla ja hänen yksityisoikeuksiensa loukkaaminen sekä hankkeesta aiheutuva kalansaaliin menetys 30 vuoden ajalta yhteensä 30.000 markalla. Lisäksi hän on vaatinut matkakulujensa sekä työansionsa menetyksen korvaamista.

20. Vapakalastusseura Vastaisku r.y. ja sen asiakumppanit ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään vesilain 2 luvun 5 §:n nojalla tai intressivertailun perusteella. 

Hakemus tulee hylätä myös, koska vesioikeus on ratkaissut asian selvittämättä etukäteen hankkeen aiheuttamia haittoja ja muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa ja vesiluonnossa ja sen toiminnassa. Kalaston ja suojeluluonnon arvottaminen on tekemättä. Vesioikeus on myös virheellisesti jättänyt kuulematta Kemijoen padon ja alakanavan välisen alueen maanomistajia ja jättänyt selvittämättä kyseiselle alueelle hankkeesta aiheutuvan haitan. Mikäli hakemusta ei näistä syistä heti hylätä, asia tulee vaihtoehtoisesti palauttaa kokonaisuudessaan ympäristölupavirastolle täydentävään katselmustoimitukseen. Kemijoen padon ja alakanavan väliselle alueelle aiheutuva haitta on selvitettävä ja asianosaisia on kuultava. 

Lupamääräystä 18. tulee muuttaa siten, että hakija velvoitetaan rakentamaan Kemijoen patoon sellainen veneensiirtolaitteisto, että noin 10 metrin pituiset moottoriveneet voidaan siirtää kustannuksitta padon yli. 

Lupamääräystä 19. tulee muuttaa siten, että luvan saajan on merenkulkulaitoksen hyväksymällä tavalla huolehdittava tarvittavien vesikulkuväylien merkitsemisestä ja kunnossapidosta sekä paikallisväylän perustamisesta altaan alueelle. 

Lisäksi hakija on velvoitettava rakentamaan ja ylläpitämään kalatie voimalaitoksen yhteyteen ja antamaan korvauksetta tarvittava vesimäärä kalatietä varten, kuitenkin vähintään 5 m3/s huhtikuusta marraskuun loppuun.

Lisäksi kaikki hankkeesta aiheutuva vahinko on asianomaisille korvattava. 

Vapakalastusseura Vastaisku r.y. tulee katsoa asiassa asianosaiseksi ja sen esittämät vaatimukset tulee tutkia. Yhdistys hallinnoi suunnitellulla allasalueella kuuden hehtaarin suuruista vesialuetta vuokrasopimuksen nojalla. 

Valittajat ovat varanneet mahdollisuuden täydentää valituskirjelmää tarvittaessa. 

21. Alaperän yhteismetsän osakaskunta on vaatinut, että sille maksettavaksi määrätty korvaus korotetaan määrään, mikä vastaa yhteismetsän saamaa korvausta ja vastiketta 14.1.2001 Kemijoki Oy:n kanssa tehdyssä maanvaihtosopimuksessa. Joka tapauksessa yhteismetsälle maapohjasta ja puustosta maksettavia korvauksia tulee korottaa. Sääskimaan alueen osalta haittakorvaus tulee korottaa 1.879.500 markkaan.

Lisäksi yhteismetsä on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista. 

22. Jaakko Kiviniemi ja hänen asiakumppaninsa ovat valituksessaan uudistaneet aikaisemmin esittämänsä vaatimukset. Vesioikeudessa he olivat vastustaneet hanketta ja vaatineet vahinkojen ja haittojen korvaamista.

Lisäksi he ovat valituksessa ilmoittaneet, että he eivät hyväksy Kemijärven kaupungille maksettavaksi määrättyä säännöstelymaksua, koska kaupunki ei yksin omista vesialuetta. Mikäli säännöstelymaksu velvoitetaan maksamaan, se on jaettava säännöstelyalueen omistajien kesken. 

Lopuksi he ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista 2.000 markalla. 

23. Niko Tuomas ja Marja-Terttu Tervo ovat vaatineet hakijalta korvausta niistä porotaloudelle aiheutuvista haitoista, vahingoista ja ylimääräisistä kuluista, joita ei ole huomioitu paliskunnalle maksettavissa korvauksissa. Hakija on velvoitettava korvaamaan altaan rakentamisesta aiheutuvat ylimääräiset porojen kuljetuskustannukset, yhteensä 4.668,20 markkaa vuodessa.

Lisäksi hakija on velvoitettava korvaamaan tilan Ahola RN:o 36:24 Matalavaaran metsäpalstan osalta hankkeesta aiheutuva puuston kantohinnan lasku 27.810 markalla. 

24. Elsi ja Markku Hihnala ovat vaatineet, että Kemijoki Oy velvoitetaan lunastamaan heidän omistamansa Savukosken kunnan Savukosken kylässä sijaitseva tila Haarakumpu RN:o 24:10 rakennuksineen 420.000 markalla. 

Mikäli tilaa ei lunasteta, he ovat esittäneet seuraavat vaatimukset:

Ritaselän tie on pengerrettävä nykyiselle paikalleen siten, että yhteys Karvosen mäelle säilyy ja tie on pidettävä ympäri vuoden henkilöautolla liikennöitävässä kunnossa. Jos matka Karvosen mäelle pitenee, haitta on korvattava vuosittain kilometrien perusteella valtion matkustussäännön mukaan.

Hakijan on korvattava tilan Haarakumpu RN:o 24:10 veden alle jäävä ja vettyvä maa-alue 2 483 m2 yksikköhinnalla 12 mk/m2 puolitoistakertaisena eli yhteensä 44.694 markalla. Lisäksi rakennusoikeuden menetys on korvattava 50.000 markalla ja tilan arvon aleneminen 60.000 markalla. 

Kemijoki Oy:n tulee järjestää heille ympärivuotinen vedenottopaikka ja vastata sen kunnossapidosta. Mikäli yhtiö ei tähän suostu, sen on suoritettava vedestä korvausta 30.000 markkaa.

Kemijoki Oy tulee velvoittaa asentamaan valittajien mökin kohdalle kiinteä vedenkorkeusasteikko. Allasraja heidän mökkinsä kohdalla tulee vaakita oikeaan korkeuteen ja vahingot tulee korvata todellisen allaskorkeuden mukaan. 

Lisäksi he ovat pidättäneet itsellään oikeuden vaatia korvausta ennalta arvaamattomista haitoista.

Lopuksi he ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista vesioikeudelle toimitettujen laskujen mukaisesti yhteensä 3.923,80 markalla ja vapautusta oikeudenkäyntimaksusta.

25. Kosti Tiihonen on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja lupahakemus hylätään. 

26. Lauri Rytilahti on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. 

Mikäli lupa myönnetään, vahingot porotalouden osalta tulee arvioida uudelleen poromiesten, paliskuntien ja ulkopuolisen asiantuntijan kanssa. 

Porotaloudelle aiheutuva haitta ja vaikeutuminen sekä porokarjan pienentyminen tulee kertakaikkisen korvauksen asemesta korvata indeksiin sidotulla vuotuiskorvauksella. Näiden vahinkojen ja haittojen osalta yksittäinen poromies on vahingonkärsijä paliskunnan lisäksi. 

27. Ale Oinas on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. 

28. Kiinteistöyhtymä Salmela Hannu ym. on vaatinut, että tilan Tammela RN:o 29:21 Kokonvaaran-Sorsalampien alueen saarten haittakorvaus korotetaan 550.000 markkaan. Korvausvaatimuksen perusteena on altaan rakentamisesta aiheutuvat metsätalouden harjoittamisen lisäkustannukset.

Lisäksi yhtymä on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista.

29. Hannu Perälä on vaatinut, että hänen aiemmin esittämänsä vaatimukset hyväksytään. Hän on myös ilmoittanut yhtyvänsä niihin vaatimuksiin, joita Vesa ja Paavo Perälä ovat esittäneet tilan Yhteinen RN:o 878:26 osalta. 

Lisäksi hän on ilmoittanut omistavansa peltoa 1,4 ha, josta vahinkoalueella on 0,6 ha ja vuokranneensa peltoa 8,5 ha, josta vahinkoalueella on 7,2 ha. Hän on vaatinut pellon menetyksen korvaamista. Hakijan on hankittava menetettyjen vuokrapeltojen tilalle uudet pellot nykyisillä vuokraehdoilla ja korvattava nyt vuokralla oleville pelloille tehdyt maanparannus-, kuivatus- ynnä muut työt yhteensä 15.000 markalla. 

Lopuksi hän on vaatinut oikeudenkäyntimaksusta vapauttamista tai hakijan velvoittamista maksun korvaamaan. 

30. Hannu Perälä ja hänen asiakumppaninsa (Perälän tokkakunta) ovat vaatineet aiemmin esittämiensä vaatimusten hyväksymistä ja porotalouden vahinkohaittalaskelmiin sisältyvien lukujen tarkistamista päätöksen antamishetken tasalle. 

31. Tarja ja Esa Karvonen ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. Kemijoki Oy tulee velvoittaa lunastamaan kaikilta halukkailta ne alueet, joista omistaja haluaa luopua. 

32. Impi ja Veikko Schroderus ovat vaatineet vesioikeuden käsittelyratkaisua muutettavaksi seuraavasti:

Hallinto-oikeuden tulee tutkia myös ne toimitusmiesten toimintaan ja yleensä katselmustoimitukseen liittyvät valitukset, jotka vesioikeus on jättänyt tutkimatta. 

Hallinto-oikeuden tulee ottaa huomioon myös ne vaatimukset, jotka on kirjattu vesioikeudelle jätettyyn muistutukseen toimitusmiesten lausunnosta, mutta joita vesioikeus ei ole kirjannut lausuntoon muistutuksista ja vaatimuksista. 

Pääasiaratkaisun osalta he ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään.

Korvausratkaisun osalta he ovat vaatineet, että hallinto-oikeus käsittelee vahinkoarviot uudelleen ja ottaa huomioon kaiken sen, mitä vesioikeudelle 11.8.1996 toimitetussa muistutuksessa on vaadittu tilan Kaikuranta RN:o 170:3 asuinrakennuksen, navetan ja makasiinin lunastusarvon, rakennuspaikan pinta-alan, maapohjan ja vettyvien alueiden pinta-alan ja maaperäluokituksen sekä korvauksen, puuston arvioinnin ja puustokorvauksen sekä rantarakennusten arvon alenemisen, tilan Välipalsta RN:o 20:1 maapohjan ja vettyvien alueiden pinta-alan ja maaperäluokituksen sekä korvausten, puuston arvioinnin ja puustokorvausten sekä rantarakennusarvon alenemisen osalta. 

Lisäksi he ovat uudistaneet vaatimuksensa kalastusoikeuden ja metsästysoikeuden säilyttämisen ja laajentamisen, kalansaaliin aleneman korvaamisen, aineettomien arvojen korvaamisen sekä 1.000.000 markan vahingonkorvausvaateen osalta. Vahingonkorvausvaatimus sisältää muun muassa heille hankkeesta aiheutuneet kulut. 

Lisäksi he ovat pyytäneet maksuttoman oikeudenkäynnin myöntämistä.

33. Sirpa Vesterinen on vaatinut, ettei hankkeelle myönnetä lupaa millään perusteella.

34. Saima Hiltunen on uudistanut vaatimuksensa Vuotoksen altaan rakentamisesta aiheutuvien metsätalouden harjoittamisen lisäkustannusten korvaamisesta  80.000 markalla tilan Männikkö RN:o 87:3 osalta.

Lisäksi hän on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista.

35. Taina Marjatta Pelkonen ja hänen asiakumppaninsa ovat vaatineet pääasiaratkaisun osalta, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään vesilain vastaisena ja perusteiltaan kestämättömänä. 

Korvausten osalta he ovat esittäneet seuraavat vaatimukset:

Tilan Pelkonen I RN:o 37:6 rantakaava-alue tulee korvata kokonaisuudessaan tonttimaana vähintään yksikköhinnalla 20 mk/m2. Vesioikeuden päätöksen mukaan tilan rantakaavassa on rakennuspaikka seitsemälle loma-asunnolle, mutta rakennuspaikkoja on todellisuudessa kahdeksan. Tämä virhe tulee korjata. Myös kaava-alueen ulkopuolinen tilan ranta-alue tulee korvata rantarakennusmaan arvon mukaisesti ja virkistyskäyttöarvoa tulee korottaa. 

Tilan Pelkonen II RN:o 37:16 ranta-alue tulee korvata ainakin neljän 2000 m2:n suuruisen rakennuspaikan osalta vähintään yksikköhinnalla 20 mk/m2. Lisäksi tilan muun maan osalta tulee korvaushintoja huomattavasti korottaa. 

Tilan Pelkonen RN:o 37:18 rantakaava-alue tulee korvata kokonaisuudessaan tonttimaana vähintään yksikköhinnalla 20 mk/m2. Lisäksi tilan virkistyskäyttöarvoa tulee korottaa. 

Lisäksi metsätalousmaiden korvauksia tulee korottaa ja ottaa myös alueiden erityisarvot huomioon kaikkien edellä mainittujen tilojen osalta. Tilojen maa-ainesten kotitarvekäyttö tulee korvata.

Kulkuhaitasta altaan itäpuolella sijaitseville tilojen metsäpalstoille tulee maksaa korvaus. Normaalista kulkuhaitasta korvaus tulee määrätä vuosittain arvioitujen käyntikertojen (2 x 40 km lisämatkaa/matka) perusteella pääomitettuna. Samoin tulee määrätä korvaus puun arvon alenemisen osalta ja hinnanlasku on 6-10 mk/m3. Lisäksi tilan Pelkonen I RN:o 37:6 osalta tulee korvata menetys, joka aiheutuu osan Hirsikankaan metsätiestä jäämisestä veden alle. Myös muiden tilojen osalta tulee korvata metsäautoteiden menetys. Kulkuhaittoina tulee myös korvata moottorikelkalla Kemijoella, erityisesti kanavan alapuolella, liikkumiseen kohdistuvat haitat sekä veneellä liikkumiseen kohdistuvat haitat. 

Metsänparannusvarojen jäädyttämisestä edellä mainituille tiloille aiheutuvat vahingot tulee korvata kokonaisuudessaan. Hankkeesta aiheutunut vajaatuottoisuus tulee korvata. Tilan Pelkonen I RN:o 37:6 ojitusmätästysalueen osalta korvaus on suoritettava aiheutuneesta taimikon kasvutappiosta. Tilan Pelkonen RN:o 37:18 osalta tekemättä jäänyt metsäojitus tulee korvata ja perusteena korvaukselle tulee olla tilanne, että mainitut hoitotyöt olisi tehty. 

Polttopuun kotitarvekäytön menetyksestä tulee maksaa kertakaikkisena pääomitettuna korvauksena vähintään 300.000 markkaa. 

Lisäksi Taina Pelkonen on uudistanut kaikki vesioikeudelle tekemässään muistutuksessa esittämänsä vaatimukset. Vesioikeudessa hän oli muun muassa vastustanut hanketta ja pitänyt toimitusinsinööri Simo Perkkiötä esteellisenä. 

Lopuksi he ovat vaatineet, että hakija velvoitetaan korvaamaan heidän oikeudenkäyntikulunsa 25.000 markalla laillisine korkoineen.

36. Esa Hyvönen ja hänen asiakumppaninsa ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään. Lisäksi he ovat uudistaneet asiassa aikaisemmin esittämänsä vaatimukset. 

Mikäli lupa myönnetään, Kemijärven rannalla sijaitsevien tilojen Jupura RN:o 257:1 ja Ketoranta RN:o 108:65 arvon alennus ja kaivon rakentamiskustannukset tulee korvata. 

Lopuksi he ovat vaatineet, että hakija velvoitetaan korvaamaan heidän oikeudenkäyntikulunsa. 

37. Vesa Kalle Perälä on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan virheellisessä järjestyksessä syntyneenä, vesilain vastaisena ja muutoinkin lain ja kansainvälisten sopimusten vastaisena. Täytäntöönpanoon ei saa miltään osin ryhtyä ennenkuin päätös on lainvoimainen. 

Lisäksi hän on uudistanut kaikki vesioikeudessa esittämänsä vaatimukset. Kaikki nämä vaatimukset olisi tullut tutkia. 

Lopuksi hän on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista 6.000 markalla laillisine korkoineen päätöksen antopäivästä lukien. 

38. Paavo Perälä on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään.

Mikäli lupa myönnetään, hän on vaatinut itselleen ja pojalleen Petteri Perälälle aiheutuvat menetykset arvioitavaksi uudelleen ja korvattavaksi sen mukaisesti kuin hän on aikaisemmin vesioikeudessa vaatinut.

Lisäksi hän on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista 10.000 markalla. Hän on pidättänyt oikeuden korvausvaatimuksen korottamiseen. 

Lopuksi hän on pyytänyt maksuttoman oikeudenkäynnin myöntämistä. 

39. Aaro Perälä on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan virheellisessä järjestyksessä syntyneenä, vesilain vastaisena ja muutoinkin lain ja kansainvälisten sopimusten vastaisena. 

Lisäksi hän on uudistanut kaikki vesioikeudessa esittämänsä vaatimukset. Kaikki nämä vaatimukset olisi tullut tutkia.

Lopuksi hän on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista 12.000 markalla korkoineen.

40. Jouko Pelkonen on vaatinut, että vesioikeuden päätös kumotaan ja lupahakemus hylätään.

Lisäksi hän on uudistanut kaikki aiemmin vesioikeudessa esittämänsä vaatimukset ja erikseen esittänyt seuraavat vaatimukset:

Hallinto-oikeuden tulee selvittää Euroopan ihmisoikeussopimuksen, Eurooppa-oikeuden ja muiden Suomea sitovien säännösten poromiehille antama elinkeinon harjoittamisen oikeus ja suoja sekä niiden merkitys Oraniemen paliskunnan Vasaniemen alueen yksityisille poronomistajille elinkeinoa suuresti haittaavan hankkeen luvanmyöntämisen esteenä.

Kantavaadinkorvausta määrättäessä on otettava huomioon se, että hyvä kantavaadin ja tämän jälkeläiset voivat tuottaa paljon hyviä jälkeläisiä. Kertakorvauksen asemesta korvaukset tulee maksaa koko porosukupolven (10 vuotta) kerrannaisvaikutusten mukaan.

Tilan Pelkonen I RN:o 37:6 rantakaava-alueet tulee korvata kokonaisuudessaan tonttimaana vähintään yksikköhinnalla 20 mk/m2. Tilan rantakaavaan sisältyy kahdeksan tonttia. Vesioikeuden virheellinen päätös, että tonttien määrä olisi seitsemän, tulee korjata.

Tilan Pelkonen II RN:o 37:16 ranta-alue tulee korvata ainakin neljän 2000 m2:n suuruisen rakennuspaikan osalta vähintään yksikköhinnalla 20 mk/m2.

Puutavaran arvo on korvattava päivittäisen markkinahinnan mukaan. Kotitarvepuusto ja puutavaran kantohinnan aleneminen tulee korvata aiemmin vaaditun mukaisesti.
-300
Pidentyneestä matkasta suunnitellun altaan itäpuolisille metsäpalstoille aiheutuvat kustannukset tulee korvata.

Metsänhoitovarojen jäädyttämisestä aiheutunut menetetty metsänkasvu tilan Pelkonen I 37:6 Lekkiöniemen palstan 7,79 ha suuruisella alueella tulee korvata.

Metsäautotie on korvattava tiearvon mukaisesti. Jos allasuhkaa ei olisi, tonteille rakennettaville teille saisi maa-ainesta tilan omilta mailta eikä maa-ainesta näin ollen tarvitsisi ostaa. Tämä on huomioitava korvauksissa. 

Hakija tulee velvoittaa korvaamaan kaikki tilalla Pelkonen I RN:o 37:6 sijaitsevan valittajan talon vesihuoltoon kohdistuvat haitat ja kustannukset, kuten liittymis- ja vesimaksut. 

Lopuksi hän on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista laillisine korkoineen.

41. Paavo Johannes Koskiniemi on vaatinut, että Vuotos-asia vielä puolueettomasti tutkitaan ja että sen jälkeen eduskunta päättää siitä, rakennetaanko allas vai ei. 
0

42. Timo Edvart Imponen on valituksessaan ilmoittanut uudistavansa aiemmin esittämänsä vaatimukset.

Lisäksi hän on ilmoittanut, ettei hyväksy Kemijärven kaupungille maksettavaksi määrättyä säännöstelymaksua. Mikäli säännöstelymaksu määrätään, se on jaettava säännöstelyalueen omistajien kesken heidän omistusoikeutensa mukaisesti.

Lopuksi hän on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista 2.000 markalla.

43. Arvo Rytilahti on valituksessaan vastustanut luvan myöntämistä Kemijärven rannoille aiheutuvien vahinkojen ja haittojen vuoksi.

44. Helli Kinnunen on vaatinut, että hänen omistamansa Kemijärven Ollilanniemessä sijaitsevan tilan Ollilanniemi RN:o 8:27 arvon aleneminen ja aiheutuva virkistyskäyttöhaitta korvataan. 

45. Anja Rytilahti-Korva on vaatinut, ettei lupaa hankkeelle tule myöntää. 

Lisäksi hän on vaatinut, että hänen Kemijärven Käsmänperässä sijaitsevan kesämökkitonttinsa syöpyneet rannat korjataan.

46. Aino Halme on vaatinut, että Kemijoki Oy velvoitetaan suojaamaan hänen omistamansa Kemijärven Käsmänperällä sijaitsevan kesämökkitontin rannat.

47. Pentti Schroderus ja hänen asiakumppaninsa ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja lupahakemus hylätään. 

Lisäksi he ovat uudistaneet muistutuksessa 30.8.1996 esittämänsä korvausvaatimukset ja erikseen esittäneet vielä seuraavaa:

Tilan Kumpuranta RN:o 170:2 rakennustontin suuruudeksi on katsottava 1,87 ha ja alue on korvattava yksikköhinnalla 25 mk/m2. Mikäli hallinto-oikeus katsoo, että rakennuspaikan pinta-ala on vain 2100 m2, oikeuden tulee esittää siitä valittajille lohkomiskirja, lainhuutotodistus ja mahdollinen Pelkosenniemen kunnan rakennusjärjestyksen 10 §:n mukainen poikkeuslupa ja siihen liittyvä kunnanhallituksen tai muun viranomaisen lausunto. 

Lopuksi he ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista sen mukaisesti kuin he olivat vaatineet kirjelmissään 30.8.1996 (Kärkkäiset) ja 2.9.1996 (Schroderukset) vesioikeudessa.

48. Maija Ireene Jäppinen on valituksessaan ilmoittanut vastustavansa Vuotoksen tekoaltaan rakentamista. 

49. Suoma Sinikka ja Pauli Jetsu ovat vaatineet, että hallinto-oikeus hyväksyy heidän vesioikeudessa esittämänsä korvausvaatimukset tilan Nivala RN:o 8:6 osalta.

Lisäksi he ovat lomarakentamisen turvaamiseksi mainitulla tilalla vaatineet kanavoinnin suorittamista siten, että kanava avataan Kemijoki Oy:n omistaman tilan RN:o 8:5 kohdalta ja kanavaa jatketaan Kemijoki Oy:n omistaman tilan RN:o 8:4 kohdalta Kemijokeen. Mikäli kanavointi toteutetaan tällä tavalla, he ovat ilmoittaneet luopuvansa tilansa lohkojen 8, 11 ja 14 tiluskuvioiden lunastusvaatimuksesta. Maisemointi on ulotettava koko kanava-alueelle tilalla Nivala RN:o 8:6.

Lisäksi he ovat vaatineet, että puustokorvaukset on hyväksyttävä Koillis-Suomen metsälautakunnan tekemän puustoarvion ja siihen liittyvien metsänhoitoyhdistyksen hintatietojen mukaisesti ja näin laskettuihin korvauksiin on lisättävä puuston kasvu ja hintojen nousu vuosilta 1994-2000. Korvausvaatimus on yhteensä 31.758 markkaa. 

Lopuksi he ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista vesioikeudessa 3.810 markalla ja oikeudenkäyntimaksusta vapauttamista hallinto-oikeudessa. 

50. Maire Salminen on vaatinut, että hänen omistamalleen Kemijärven Ylikylässä sijaitsevalle tilalle Kotiranta RN:o 249:12 maksettavaksi määrätty virkistyskäyttöhaittakorvaus korotetaan 20.000 markkaan. 

Lisäksi hakija tulee velvoittaa kartoittamaan mainitun tilan rannat ennen Vuotoksen altaan patoamista siten, että hankkeesta mahdollisesti aiheutuva rantojen syöpyminen voidaan todeta. Mikäli rantojen syöpymistä havaitaan, hakija on velvoitettava viipymättä suojaamaan tilan rannat. 

51. Liisa ja Paavo Vaara ovat vaatineet, ettei lupaa Vuotoksen altaan rakentamiseen tule myöntää. 

Lisäksi he ovat uudistaneet vesioikeudessa esittämänsä korvausvaatimukset ja huomauttaneet erityisesti, että tilalla Käpylä RN:o 210 sijaitsevan lammen arvo olisi tullut ottaa vahinkoarviossa huomioon.

52. Veikko Pohtila on vaatinut, että hänen omistamansa Sallan kunnan Kursun kylässä sijaitsevat tilat Aatunkuusikko RN:o 8:37, Aatunniitty RN:o 8:38, Aatunniemi RN:o 8:39, Aatunmutka RN:o 8:40, Aatunkumpu RN:o 8:41 ja Aatunranta RN:o 8:42 korvataan sillä myytyjen vapaa-ajan rakennuspaikkojen keskihinnalla, mikä viime vuosien keskimääräinen hintataso on ollut Lapin alueella ja korvaukset tulee maksaa puolitoistakertaisina. Hän on viitannut vesioikeudessa esittämäänsä. 

53. Paavo ja Marketta Kitkiöjoki ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan heidän omistamansa tilan Jurmurinne RN:o 1:112 osalta. He ovat uudistaneet vesioikeudessa esittämänsä korvausvaatimukset mainitun tilan osalta. Vesioikeus ei ole ottanut huomioon tilan osalta menetettävän koskialueen maisemallisia arvoja eikä kiinteistön myyntiarvon alenemista. 

54. Aimo Kunnari ja hänen asiakumppaninsa ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan siltä osin kuin vesioikeus on jättänyt tutkimatta tilan Kunnari RN:o 42:4 osalta vesioikeudessa esitetyt korvausvaatimukset ja metsätien rakentamisvaatimukset. He ovat uudistaneet kaikki vesioikeudessa esittämänsä vaatimukset. Vesioikeudessa he olivat muun muassa vaatineet korvausta vahingosta, joka oli aiheutunut siitä, ettei suunniteltua metsäautotietä ollut tehty Vuotos-hankkeen vuoksi. He olivat myös vaatineet tien peruskorjaamista hakijan varoilla ja Reino Miettisen talon läheisyydestä lähtevän Mustalammentien peruskorjaamista ja jatkamista kuivanmaan reunaan saakka, jonne on rakennettava puutavaran lanssipaikka ja autojen kääntymispaikka. 

55. Arto Keto-Tokoi ja Raili Sumukari ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään.

Lisäksi he ovat vaatineet, että tekojärvialueen turvevarat sekä sora- ja moreenimaa-alueet kartoitetaan.

Lisäksi he ovat esittäneet tilojen Harjula RN:o 8:8 ja Laiskankannikko RN:o 179:1 osalta seuraavat vaatimukset:

Hakija tulee velvoittaa rakentamaan kevytrakenteinen silta kulkuyhteyden turvaamiseksi tilan Harjula RN:o 8:8 yläkanavan taakse jäävälle palstalle. Tilalle maksettavaksi määrättyjä korvauksia on korotettava ja korvaukset on maksettava puolitoistakertaisina. 

Hakija tulee velvoittaa rakentamaan Moitaselän alueella pengertiet tilan Laiskankannikko RN:o 179:1 Pikkuaapalammin palstan ja Kalattoman lammin palstan saariksi jääviin alueisiin. Tilan veden alle jäävistä ja vettyvistä alueista on maksettava täysi korvaus. Lisäksi hakija tulee velvoittaa korvaamaan tilalla sijaitsevien lampien, niiden virkistyskäytön sekä kalojen menetys vuotuiskorvauksena alkaen rakentamisen käynnistymisestä. 

Koska tekojärven rakentaminen estäisi ravihevosten valmentamisen Vuotosalueen nykyisillä metsäteillä ja siten lopettaisi heidän sivuelinkeinona harjoittamansa hevoskasvatuksen ja raviurheilun, hakija on velvoitettava korvaamaan heille täysimääräisesti se mainitusta sivuelinkeinosta saatava maatalouden lisäansio, joka altaan rakentamisen vuoksi menetetään. 

56. Pirkko Fors on valituksessaan vastustanut luvan myöntämistä.

57. Erkki ja Kaisa Poikela ovat vastustaneet luvan myöntämistä. Lisäksi he ovat vaatineet, että yläkanavaan rakennetaan silta. Tilan Pajula RN:o 8:3 yläkanavan alle jäävän maa-alueen lunastushintaa määrättäessä tulee ottaa korottavana tekijänä huomioon, että Kemijoki Oy voi käyttää yläkanavasta saatua maa-ainesta padoissa ja muissa rakenteissa. Saman tilan Arvosjoen palstan korvauksessa tulee korottavana tekijänä huomioida, että palstalla on kesämökkitontti. Lisäksi saman tilan Jauru- ja Koutelonjoen palstoista maksettavaksi määrättyjä korvauksia tulee korottaa.

Lisäksi Kemijoen ja Arvosjoen veden korkeus on turvattava rakentamalla pohjapato alakanavan yläpuolelle. 

Kalataloudelliset menetykset, alueen riista ja marjat sekä virkistyskäytön monimuotoisuuden rajoittuminen tulee korvata. 

Elvytysmaantiet tulee korvata ja maanteihin liittyvät hoitomaksut tulee poistaa maanomistajilta. 

Lisäksi hakijalle on määrättävä korkein mahdollinen säännöstelymaksu. 

58. Reino ja Kaisa Räty ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös tuodaan julki muistuttajille siten, että kutakin muistutusta koskeva ratkaisu ja muutoksenhakuun tarvittava tieto on ymmärrettävästi esillä. Päätöksestä säädettyä valitusaikaa on vastaavasti jatkettava. Vesioikeuden menettely päätöksen antamisen ja ilmoittamisen suhteen ei ole sopusoinnussa vesilain ja kansalaisten perusoikeuksien kanssa. 

Lisäksi he ovat uudistaneet vaatimuksensa ranta-alueiden ennakkokartoituksesta. 

Lopuksi he ovat uudistaneet vaatimuksensa virkistyskäyttöhaittojen korvaamisesta heidän vesioikeudessa esittämällään tavalla. Alueen kiinteistöjen virkistysarvoista on laadittava paikalliset erityispiirteet huomioiva monitieteellinen selvitys. 

59. Urpo ja Kerttu Hautala ovat uudistaneet vaatimuksensa, että hakija on velvoitettava lunastamaan tilat Korpi RN:o 17, Suokorpi RN:o 41:1 ja Urpola RN:o 169:3 kokonaan ja tilasta Metsäkorpi RN:o 218 erillisen 5,49 ha:n suuruisen palstan vesilain mukaisella hinnalla, jossa vapaaehtoisten kauppojen hintatasoa korotetaan puolitoistakertaiseksi, tai kuitenkin vähintään hakijan aikaisemmin tarjoamalla hinnalla. 

Lisäksi hakija on velvoitettava suorittamaan Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen maksaman luopumiseläkkeen menetyksestä aiheutuvana vahingonkorvauksena menetettyä eläkettä vastaava määrä kuukausittain siten kuin eläkettäkin olisi maksettu. 

60. Tuomo Alatalo ja hänen asiakumppaninsa ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään.

Lisäksi he ovat esittäneet tilan Hirviselkä RN:o 117:2 osalta seuraavat vaatimukset:

Tilan sarat ja sarkaniityt on korvattava yksikköhinnalla 11.000 mk/ha ja korvaukset tulee maksaa puolitoistakertaisina. 
0
Tilan elinkelpoisuuden heikkeneminen tulee korvata vesioikeudessa vaaditun mukaisesti. 

Tilan asuinrakennukseen tehtävän lämmitysremontin kustannukset tulee korvata vesioikeudelle jätetyn laskelman mukaisesti. Kustannukset ovat noin 100.000 markkaa.

Energiapuusto tulee korvata. Sen arvo on noin 17.000 markkaa.

Metsätaloudelle aiheutuva vahinko on korvattava siten, että altaan alle jäävän metsän korvaamisen lisäksi korvataan myös metsän kasvu ja tuoton menetykset. Myös vettyvän alueen osalta metsätaloudelle aiheutuva vahinko on korvattava. Evättyjen metsänparannusvarojen vuoksi toteuttamatta jääneistä taimikoiden hoitamisesta, uudistus- ja kunnostusojituksesta ja metsätiehankkeista aiheutuneet menetykset on myös korvattava. 

Tilan myyntiarvon aleneminen on korvattava ja tilan rannat on korvattava tonttimaan hinnan mukaisesti. Tilan virkistysarvoa koskevat menetykset on korvattava.

Yksityiset vesialueet on korvattava erityisarvoina ja myös vesialueen maapohja on korvattava. Yksityisiä alueita, kalastusta ja niihin liittyviä menetyksiä koskevat aiemmin esitetyt korvausvaatimukset on hyväksyttävä. 

Marjasadon menetys sekä metsästys- ja kalastusmahdollisuuksien huononeminen on korvattava. 

Heinälampia ympäröivän niittypalstan korvausta on korotettava siten, että yksikköhintana käytetään vähintään 3.000 mk/ha ja korvaus maksetaan puolitoistakertaisena.

Lisäksi he ovat vaatineet, että tilalla Jaurunniitty RN:o 24:10 oleva niitty korvataan käyttäen yksikköhintana vähintään 3.000 mk/ha ja korvaus tulee maksaa puolitoistakertaisena.

Saariin ja suon takana olevaan niemeen tulee järjestää kulkuyhteydet. Vesioikeuden määräämä 6.000 markan kertakorvaus on riittämätön, koska haitta on pysyvä ja metsätaloudellisista syistä kulkuyhteys saariin on välttämätön.

Lopuksi he ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista koko vesioikeusprosessin ajalta.

61. Sauli Kaisanlahti ja hänen asiakumppaninsa ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään.

Lisäksi he ovat vaatineet, että poronhoidon vaikeutumisesta maksettavaksi määrätyn kertakaikkisen korvauksen lisäksi on maksettava vuotuista korvausta poronhoidon vaikeutumisesta. Vesioikeuden käyttämä pääomituskerroin on väärä. He ovat näiltä osin uudistaneet vesioikeudessa esittämänsä. 

62. Esko ja Marketta Karvonen ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan tilan Kuusiranta RN:o 24:6 osalta. Lisäksi he ovat uudistaneet vesioikeudessa esittämänsä vaatimukset mainitun tilan lunastamisesta rakennuksineen ja rakennelmineen käyvän arvon mukaisella korvauksella ja puolitoistakertaisena sekä vaatimuksen muiden edunmenetysten, haittojen ja vahinkojen korvaamisesta täydestä arvosta. 

63. Raimo Kerkelä on valituksessaan uudistanut kaikki toimitusmiehille ja vesioikeudelle esittämänsä vaatimukset tilojen Koivusaari RN:o 7:18 ja Kalamaja RN:o 14:19 osalta. Tilojen osalta on määrättävä korvaukset virkistyskäyttöhaitasta ja tilojen rannat on suojattava. 

Lisäksi Kerkelä on huomauttanut, että tilalla Koivusaari on muinaismuistoja. 

64. Helena Tiihonen ja hänen asiakumppaninsa ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös kumotaan ja hakemus hylätään kaikilta osin vesilain vastaisena. Hanke vaarantaisi yleistä terveydentilaa, aiheuttaisi laajat vahingolliset muutokset luonnonsuhteisiin ja huonontaisi suuresti paikkakunnan asutus- ja elinkeino-oloja. Lintudirektiivi ja luonnon itseisarvo tulee ottaa huomioon asiaa ratkaistaessa. Lisäksi hanke olisi pohjaveden pilaamiskiellon vastainen.
0
Lisäksi he ovat vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista täysimääräisesti koko prosessin ajalta.

65. Vuokko Räsänen ja hänen asiakumppaninsa ovat esittäneet seuraavat vaatimukset:

Vuokko Räsänen on vaatinut omistamansa Savukosken kunnan Tenniön kylässä sijaitsevan tilan Perttumaa RN:o 31:29 osalta korvattavaksi hankkeen johdosta mahdollisesti aiheutuvat haitat.

Vuokko Räsänen asiakumppaneineen on ilmoittanut uudistavansa Janne Räsäsen perikunnan muistutuksessa vesioikeudelle esitetyt vaatimukset Kemijärven kaupungin Kostamon kylässä sijaitsevan tilan Kyrönlahti RN:o 60:2 osalta. 

ASIAN KÄSITTELY HALLINTO-OIKEUDESSA

Tilaisuuden varaaminen vastineiden antamiseen

Hallinto-oikeus on varannut Kemijoki Oy:lle tilaisuuden vastineen antamiseen muiden tekemien valitusten johdosta ja muille asianosaisille tilaisuuden vastineen antamiseen Kemijoki Oy:n valituksen johdosta. 

Vastineet valituksiin

Kemijoki Oy on vastannut muiden muutoksenhakijoiden valituksiin.

Yhtiö on vaatinut, että yhdistyksen Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län, Tarja ja Esa Karvosen, Timo Imposen, Arvo Rytilahden sekä Vuokko Räsäsen ja hänen asiakumppaniensa valitukset on jätettävä myöhään tehtyinä tutkimatta. Yhtiö on todennut lisäksi, että Tarja ja Esa Karvosen kanssa on tehty vahinkoalueista kauppa 16.4.1993 eivätkä he ole tehneet muistutusta asiassa. Yhtiö on lisäksi katsonut, että Timo Imponen ei ole myöskään asianosainen eikä hän ole tehnyt muistutusta vesioikeudelle sekä, että Arvo Rytilahti ei ole asianosainen. 

Lisäksi yhtiö on lausunut, että Per Lundbäckin valitus on jätettävä tutkimatta puhevallan puuttumisen vuoksi, koska allashanke tai sen vaikutukset eivät koske sillä tavoin Lundbäckin etua, että hänellä olisi asianosaisasema Pohjoismaisen ympäristönsuojelusopimuksen (SopS n:o 75/76) 3 §:n nojalla. 

Yhtiö on lausunut Naturvårdsverketin valituksen osalta muun ohessa, että hankkeen vaikutukset eivät ulotu Ruotsin valtion aluevesille. Lisäksi valituskirjelmään oheistetuissa Norrbottenin läänin ja Haaparannan kunnan kirjelmissä esitetyt vaatimukset tulee jättää tutkimatta.

Yhtiö on huomauttanut Alaperän yhteismetsän osakaskunnan valituksen osalta muun ohessa, että mainitun osakaskunnan ja yhtiön välillä on tehty maanvaihtokirja 14.1.2000 ja samassa yhteydessä on sovittu vesioikeuskäsittelyyn liittyvistä asioista. 

Yhtiö on huomauttanut Hannu Perälän valituksen osalta muun ohessa, että korvausvaatimukset vuokrapeltojen menettämisestä ovat liian myöhään tehtyjä. Lisäksi yhtiö on huomauttanut mainitun valituksen ja Perälän tokkakunnan valituksen osalta, että tien Mt 965 uudelleen linjauksesta johtuvat asiat kuuluvat tielain piiriin ja käsitellään tielain mukaisissa käsittelyissä. 

Yhtiö on huomauttanut Sirpa Vesterisen valituksen osalta, että yhtiön tiedossa ei ole, mihin valittajan asianosaisuus perustuu eikä hän ole tehnyt muistutusta vesioikeudelle. 

Yhtiö on huomauttanut Maija Jäppisen valituksen osalta, että hän ei ole ilmoittanut tietoja tilastaan eikä ole aikaisemmin muistuttanut asiasta. Käytettävissä olevien tietojen mukaan hän ei ole asianosainen. 

Yhtiö on huomauttanut Pirkko Forsin valituksen osalta, että yhtiön tietojen mukaan valittaja ei ole asianosainen eikä ole tehnyt muistutusta vesioikeudelle. 

Yhtiö on vielä katsonut, että valittajien oikeudenkäyntikuluvaatimukset ovat perusteettomia. 

Ympäristöministeriö on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Ministeriö on vastineensa liitteenä lähettänyt hallinto-oikeudelle tiedoksi tilannekatsauksen 24.7.2000 Kemihaaran soiden alueesta ja Natura 2000-verkostosta sekä korkeimman hallinto-oikeuden päätöksen 14.6.2000 Dnro 2794/1/98.

Pelkosenniemen kunta on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Kemijärven Ala-, Iso- ym. kylien yhdistetty jakokunta on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Pelkosenniemen Alaperän yhdistetty jakokunta asiakumppaneineen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Suomen Luonnonsuojeluliitto r.y. asiakumppaneineen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Symbioosi r.y. asiakumppaneineen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessa Symbioosi r.y. asiakumppaneineen on vaatinut, että Kemijoki Oy:n valitus tulee jättää tutkimatta siltä osin kuin yhtiö on vaatinut luvan myöntämistä yleisen tarpeen nojalla. Pelkkiin tuomion perusteluihin ei voi hakea muutosta eikä yhtiö ole mainitun vaatimuksen osalta oikeussuojan tarpeessa.

Jaakko Kiviniemi asiakumppaneineen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Kosti Tiihonen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen. 

Hannu Perälä on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Hannu Perälä on Perälän tokkakunnan puolesta vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Impi ja Veikko Schroderus ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vesa Kalle Perälä on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessaan hän on vaatinut, että Kemijoki Oy velvoitetaan korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa sekä vesioikeudessa että hallinto-oikeudessa. 

Jouko Pelkonen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Pentti ja Ritva-Anneli Schroderus ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Liisa ja Paavo Vaara ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Pirkko Fors on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Erkki ja Kaisa Poikela ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Helena Tiihonen asiakumppaneineen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Ylikylän jakokunta on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessaan jakokunta on vaatinut, että Kemijoki Oy:lle asetetaan velvoite järjestää ylikulku, esimerkiksi silta, Kemijoella Vuostimon ja Tapionniemen kohdalla. 

Kari Hallikainen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Kari Pentti Tarkka on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessaan hän on huomauttanut, että tila Peteri RN:o 84:7-84:4/3 on jäänyt huomioimatta ja hän on pyytänyt tarkastusta kyseisen tilan osalta. 

Carl-Erik Lehtevä on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessaan hän on esittänyt, että toimitusmiehet tekisivät vuoden 2000 syksyllä uuden lausunnon ja arvion tilan Huhmari RN:o 175:4 maa-alueesta ja rakennuksista. Hän on ilmoittanut olevansa valmis lausunnon pohjalta ryhtymään Kemijoki Oy:n kanssa lunastusneuvotteluihin tilasta. 

Anne Hannele Tervola on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Kalle Petteri ja Annikki Tolppanen ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessa he ovat vaatineet, että Kemijoki Oy:n valitusta käsiteltäessä selvitetään tilan Juurela RN:o 87:60 Vuotos-alueella sijaitsevan palstan suuruus. Lisäksi he ovat huomauttaneet, että tilan Juurela RN:o 87:60 korvaus on kohtuuttoman pieni ja että korvausten tulisi olla yhdenmukaisia eli saman arvoisesta alueesta tulisi maksaa sama hinta.

Eeva Wikberg on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessa hän on huomauttanut, että Reposelän palsta puuttuu tilan Tuiskula RN:o 39:9 korvausluettelosta ja on vaatinut, että Reposelän palsta tulee olla mukana mahdollisesti tehtävässä kaupassa. 

Jari J. Marjanen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen. 

Eevi ja Kaarlo Hietala ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessaan he ovat muun ohessa vaatineet, että lupahakemus on hylättävä ja että korvauksissa on otettava huomioon heidän aiemmin esittämänsä vaatimukset lomatonttien ynnä muiden osalta. 

Kullervo Kyyhkynen on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessaan hän on ilmoittanut, että tila Pihlaja RN:o 43:9 on jäänyt pois vesioikeuden päätöksen korvausluettelosta ja on pyytänyt tarkistamaan asian. 

Anneli Tervola on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessaan hän on huomauttanut, että Kemijärven Oinaankylässä sijaitsevan tilan Kumpula RN:o 3:3 oikea omistaja on Sofia Anneli Tervola ja että tilan Kumpula RN:o 3:6 omistaa Asta Marja Leena Järvinen. Hän on pyytänyt korjaamaan oikeat tiedot. 

Arvo Alava on vastannut Kemijoki Oy:n valitukseen.

Vastineessa hän on vaatinut, että hänen vesioikeudelle 5.7.1996 esittämänsä tiloja Alava RN:o 138:39 ja Hätämaa RN:o 138:27 koskeva korvausvaatimus hyväksytään hallinto-oikeudessa.

Päivi ja Antero Hyvärinen ovat vastanneet Kemijoki Oy:n valitukseen.

Hallinto-oikeuden tarkastukset ja suullinen käsittely

Hallinto-oikeus on toimittanut asiassa tarkastuksen 14.-17.8.2000, 19.-25.9.2000 ja 5.2.2001 sekä pitänyt asiassa suullisen käsittelyn 6.-8.2.2001. Tarkastuksista laaditut kertomukset ja suullisen käsittelyn pöytäkirja on liitetty asiakirjoihin.

Tarkastuksessa 20.9.2000 Kaj Hellsten Kemijoki Oy:n puolesta on lausunut, että Pelkosenniemen kirkonkylän vesihuolto-osuuskunnan vaatimus patolinjan siirtämisestä on tehty vasta valituksessa. 

Tarkastuksessa 5.2.2001 Väinö ja Lauri Kantola ovat vaatineet, että Vuotos-hankkeesta aiheutuvan haitan ja vaivan osalta on maksettava vuotuinen korvaus. 

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 tehty välipäätös maa- ja metsätalousministeriön asiamiestä Esko Vähäsöyrinkiä koskevan oikeudenkäyntiväitteen osalta ilmenee suullisen käsittelyn pöytäkirjasta. 

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Helen Wester Naturvårdsverketin puolesta on ilmoittanut, että Naturvårdsverket vastustaa luvan myöntämistä. 

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Per Lundbäck on vaatinut, että hallinto-oikeus pyytää ennakkoratkaisun EY-tuomioistuimelta siitä, voidaanko lupa-asia ratkaista selvittämättä ensin hänelle aiheutuvia vahinkoja. Lisäksi hän on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista yhteensä 3.300 markalla. 

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Hellsten on vaatinut Kemijoki Oy:n puolesta, että ruotsalaisten viranomaisten vaatimukset tulee jättää tutkimatta, koska viranomaisilla ei ole asianosaisasemaa ja koska viranomaisten aikoinaan vesioikeudelle tekemä muistutus, jonka itse asiassa ympäristöministeriö toimitti vesioikeudelle, on jätetty vesioikeudelle vasta 2.10.1997 eli sen jälkeen, kun muistutuksen tekemiselle asetettu määräaika oli päättynyt. 

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Teemu ja Toivo Hiltunen ovat vaatineet, ettei lupaa hankkeelle myönnetä. Mikäli lupa kuitenkin myönnetään, he ovat esittänet toimenpide- ja korvausvaatimuksia omistamiensa tilojen Sukkala RN:o 139, Kenttä RN:o 42:11 ja Kortesuvanto RN:o 87:18 osalta. 

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Veikko Korhonen on ilmoittanut vastustavansa luvan myöntämistä. 

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Virva Guttorm on ilmoittanut vastustavansa hanketta ja yhtyvänsä ympäristöministeriön ja Symbioosi r.y:n asiassa esittämään.

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Juha Korva on ilmoittanut vastustavansa hanketta.

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Toni Eskelin on ilmoittanut Finnature Oy Ltd:n vastustavan hanketta.

Suullisessa käsittelyssä 6.2.2001 Bep Weijand on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista 1.000 markalla. 

Suullisessa käsittelyssä 8.2.2001 Symbioosi r.y:n edustaja Ville Salonen on vaatinut, että hallinto-oikeus pyytää EY-tuomioistuimelta ennakkoratkaisun siitä, onko lintudirektiivin 4 artiklaa ja luontodirektiivin 6 artiklaa tässä tapauksessa sovellettava ja jos on, niin miten, taikka mikäli kyseiset direktiivikohdat eivät ole suoraan sovellettavissa, mikä niiden tulkintavaikutuksen merkitys tässä lupaharkinnassa on ja sitooko se jollakin tavalla jäsenvaltion tuomioistuinta. 

Suullisessa käsittelyssä 8.2.2001 Matti Herva on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista oikeudelle jättämänsä laskun mukaisesti. 

Asiakirjojen nähtävänä pitäminen

Tarkastuskertomus 14.-17.8.2000 ja 19.-25.9.2000 suoritetuista tarkastuksista on ollut asianosaisten nähtävänä 1.11.-15.11.2000 välisen ajan sekä tarkastuskertomus 5.2.2001 suoritetusta tarkastuksesta ja suullisen käsittelyn 6.-8.2.2001 pöytäkirja ovat olleet asianosaisten nähtävänä 12.3.-12.4.2001 välisen ajan Pelkosenniemen, Sallan ja Savukosken kunnan sekä Kemijärven kaupungin kunnanvirastoissa. 

Asiakirjavihko, joka on sisältänyt Euroopan komission virallisen huomautuksen Suomen valtiolle asiassa 2000/2155 (huomion kiinnittäminen lintudirektiivin 4 artiklan ja luontodirektiivin 6 artiklan noudattamiseen) ja Suomen hallituksen 7.11.2000 antaman vastauksen kyseiseen huomautukseen sekä Euroopan yhteisöjen komission Suomen tasavaltaa vastaan nostamaan kanteeseen lintudirektiivin rikkomisesta liittyvän kannekirjelmän (Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asianumero C-240/00) ja Suomen hallituksen 12.10.2000 päivätyn vastineen kanteeseen, on ollut asianosaisten nähtävänä yllä mainituissa kunnissa 27.11.-22.12.2000 välisen ajan.

Asiakirjavihko, joka on sisältänyt korkeimman hallinto-oikeuden 14.6.2000 antaman päätöksen Natura 2000-ehdotusta koskevista valituksista Kemihaaran soiden osalta (diaarinumero 2794/1/98 ym.), ympäristöministeriön 29.12.2000 hallinto-oikeudelle toimittaman kirjelmän ja sen liitteinä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion asiassa C-371/98 ja Suomen hallituksen 15.12.2000 päivätyn ilmoituksen Euroopan komissiolle Suomen Natura 2000-alueiden lainvoimaisuudesta, on ollut asianosaisten nähtävänä yllä mainituissa kunnanvirastoissa 15.-30.1.2001 välisen ajan. 

Asianosaisille on varattu tilaisuus vastineiden tai lausumien antamiseen mainittujen asiakirjojen johdosta. 

Lisäkirjelmät, vastineet ja lausumat lisäkirjelmien ja nähtävänä olleiden asiakirjojen johdosta

Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien asiamies Ville Salonen on hallinto-oikeudelle 12.5.2000 toimittamassaan kirjelmässä ilmoittanut peruuttavansa Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien valituksen Pelkosenniemen luonnonsuojeluyhdistys r.y:n osalta. 

Helena Tiihonen on hallinto-oikeuden varattua hänelle tilaisuuden valituksen täydentämiseen toimittanut hallinto-oikeudelle 5.7.2000 valituksen täydennyskirjelmän valtakirjojen ja valtuutusten osalta.

Naturvårdsverket on 12.7.2000 toimittanut hallinto-oikeudelle valituksen täydennyskirjelmän.

Kirjelmässä Naturvårdsverket on täsmentänyt valitusvaatimuksiaan.

Raimo Kerkelä on 31.7.2000 toimittanut hallinto-oikeudelle valituksensa täydennykseksi Lapin maakuntamuseon lausunnon.

Kemijoki Oy on 25.8.2000 toimittanut hallinto-oikeudelle kirjelmän 18.1.2000-22.8.2000 sovituista tiloista ja alueista sekä 7.9.2000 lisäkirjelmän.

Alaperän yhteismetsän osakaskunta on toimittanut hallinto-oikeudelle 18.9.2000 kirjelmän, jossa se on ilmoittanut peruuttavansa valituksensa. 

Savukosken kunta on 4.10.2000 toimittanut hallinto-oikeudelle kunnan ja Savukosken jakokunnan välisen vuokrasopimuksen.

Elsi Hihnala on 10.10.2000 toimittanut hallinto-oikeudelle lisäkirjelmän. 

Kosti Tiihonen on 31.10.2000 toimittanut hallinto-oikeudelle lisäkirjelmän. 

Kemijoki Oy on toimittanut 29.11.2000 hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Kemijoki Oy on toimittanut 14.12.2000 hallinto-oikeudelle biologi Lasse J. Laineen asiantuntijalausunnon. 

Ympäristöministeriö on 29.12.2000 toimittanut hallinto-oikeudelle vastineen täydennyskirjelmän.

Harald Ilmari Helander on toimittanut 4.1.2001 hallinto-oikeudelle artikkelin Der Spiegel-lehdestä.

Pelkosenniemen kunta on toimittanut 25.1.2001 hallinto-oikeudelle kirjelmän.

Pentti Schroderus on 26.1.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle lisäkirjelmän. 

Suomen Luonnonsuojeluliitto r.y. asiakumppaneineen on 2.2.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle kirjelmän.

Ympäristöministeriö on 2.2.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle lisäkirjelmän.

Kemijoki Oy on 16.2.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle suulliseen käsittelyyn liittyviä asiakirjoja.

Naturvårdsverket on toimittanut hallinto-oikeudelle 5.3. ja 26.3.2001 lisäkirjelmät.

Paavo Johannes Koskiniemi on toimittanut hallinto-oikeudelle 26.3.2001 valituksen täydennyskirjelmän.

Tilma Johanna Tuhkanen, Eila Marketta Lehtomäki ja Eeva-Liisa Talvensaari ovat 6.4.2001 toimittaneet hallinto-oikeudelle yhteisen vastinekirjelmän.

Kirjelmässään he ovat vaatineet korvausten maksamista siltä ajalta, jolloin jäätien käyttö tulee hankkeen vuoksi estymään.

Kemin Seudun Kalastajainseura r.y. on toimittanut hallinto-oikeudelle 11.4.2001 valituksen täydennyskirjelmän.

Symbioosi r.y. asiakumppaneineen on 12.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Vastineessa on täsmennetty Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien suullisessa käsittelyssä tekemää ennakkoratkaisun pyytämistä EY-tuomioistuimelta koskevaa vaatimusta siten, että ennakkoratkaisupyynnön tulee koskea lintudirektiivin 4 artiklan ja luontodirektiivin 6 artiklan lisäksi myös muita mainittujen direktiivien määräyksiä. 

Pirkko Fors on 12.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Kemijoki Oy on 17.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Ympäristöministeriö on 17.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva ovat 17.4.2001 toimittaneet hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Suomen Luonnonsuojeluliitto r.y. asiakumppaneineen on 17.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Jaakko Kiviniemi asiakumppaneineen on 17.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän. 

Helena Tiihonen asiakumppaneineen on 17.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän. 

Viljo ja Sirkka Talvensaari ovat 18.4.2001 toimittaneet hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Vastinekirjelmässään he ovat vaatineet sillan rakentamista Vuostimon kylän kohdalle ja korvausten maksamista hankkeesta aiheutuvasta rantojen vyörymisestä. 

Sauli Kaisanlahti asiakumppaneineen on 19.4.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle vastinekirjelmän.

Helena Tiihonen on toimittanut 26.4.2001 hallinto-oikeudelle lisäkirjelmän. 

Kemijoki Oy on 17.5.2001 toimittanut hallinto-oikeudelle lisäkirjelmän. 

MERKINTÄ
Pohjois-Suomen vesioikeus on lakkautettu. Vesilain ja ympäristönsuojelulain mukaisena alueellisena lupaviranomaisena toimii 1.3.2000 alkaen Pohjois-Suomen ympäristölupavirasto.

Elsi ja Markku Hihnalan, Hannu Perälän sekä Suoma Sinikka ja Pauli Jetsun vaatimuksista vapautua hallinto-oikeuden käsittelystä perittävästä oikeudenkäyntimaksusta on tänään hallinto-oikeudessa annettu erillinen päätös.

-300HALLINTO-OIKEUDEN RATKAISU

Maksuton oikeudenkäynti

Impi ja Veikko Schroderuksen sekä Paavo Perälän maksuttoman oikeudenkäynnin myöntämistä koskevat pyynnöt hylätään.

Perustelut

Impi ja Veikko Schroderus sekä Paavo Perälä ovat valituksissaan pyytäneet maksuttoman oikeudenkäynnin myöntämistä. Maksuttomasta oikeudenkäynnistä annetun lain 1 §:n 1 momentin mukaan maksuton oikeudenkäynti myönnetään laissa säädetyillä ehdoilla henkilölle, joka, huomioon ottaen hänen tulonsa ja varansa sekä elatusvelvollisuuteensa ja muut taloudelliseen asemaansa vaikuttavat seikat, ei asiaan osallisena vaikeuksitta kykene kokonaisuudessaan suorittamaan asian käsittelyn vaatimia menoja. Saman lain 5 §:n 1 momentin mukaan pyynnön yhteydessä maksutonta oikeudenkäyntiä hakevan on annettava kirjallinen oikeusaputoimiston vahvistama selvitys varallisuusoloistaan ja elatusvelvollisuudestaan. Hallinto-oikeus on 12.6.2000 lähettämällään kirjeellä ja vielä uudestaan 21.3.2001 lähettämällään kirjeellä varannut sekä Schroderuksille että Perälälle tilaisuuden toimittaa hallinto-oikeudelle mainitussa lainkohdassa tarkoitettu selvitys varallisuusoloistaan ja elatusvelvollisuudestaan. Näitä selvityksiä ei ole kuitenkaan hallinto-oikeudelle toimitettu. Tämän vuoksi ei maksutonta oikeudenkäyntiä voida myöntää.

Käsittelyratkaisu

I. Valitusten ja vaatimusten tutkiminen ja oikeudenkäyntiväitteet

a. Seuraavat valitukset ja vaatimukset jätetään tutkimatta:

1. Yhdistyksen Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län valitus
2. Tarja ja Esa Karvosen valitus
3. Timo Imposen valitus
4. Arvo Rytilahden valitus
5. Vuokko Räsäsen ja hänen asiakumppaniensa valitus
6. Ylikylän jakokunnan vaatimus ylikulun järjestämisestä Kemijoella Vuostimon ja Tapionniemen kohdalla
7. Eeva Wikbergin vaatimus Reposelän palstan korvaamisesta
8. Eevi ja Kaarlo Hietalan vaatimukset luvan epäämisestä ja heidän aiemmin esittämiensä korvausvaatimusten hyväksymisestä
9. Arvo Alavan korvausvaatimus
10. Tilma Johanna Tuhkasen ja hänen asiakumppaniensa vaatimukset
11. Viljo ja Sirkka Talvensaaren vaatimukset
12. Väinö ja Lauri Kantolan korvausvaatimukset
013. Teemu ja Toivo Hiltusen hakemuksen hylkäämistä sekä toimenpiteiden ja korvausten suorittamista koskevat vaatimukset
14. Veikko Korhosen vaatimukset
15. Virva Guttormin vaatimukset
16. Juha Korvan vaatimukset
17. Oy Finnature Ltd Oy:n vaatimukset
18. Sirpa Vesterisen valitus
19. Pirkko Forsin valitus
20. Anja Rytilahti-Korvan valitus
21. Aino Halmeen valitus
22. Kemin Seudun Kalastajainseura r.y:n valitus
23. Paavo Johannes Koskiniemen valitus
24. Maija Ireene Jäppisen valitus
25. Pelkosenniemen Alaperän yhdistetyn jakokunnan ja sen asiakumppanien vaatimukset Kemijärven säännöstelyluvan tarkistamisesta, alavesirajan määräämisestä kaikille voimalaitoksille Kemijoella ja esteaidan rakentamisesta Seitakorven voimalaitokseen
26. Jaakko Kiviniemen ja hänen asiakumppaniensa vaatimus säännöstelymaksun ja sen kohdentamisen osalta.

Kemin Seudun Kalastajainseura r.y:n kirjelmä otetaan kuitenkin huomioon yrityksen vaikutusalueen asukkaita edustavan yhteisön antamana lausuntona. 

b. Vesioikeuden päätöstä ei muuteta seuraavien täällä uudistettujen, vesioikeuden tutkimatta jättämien vaatimusten osalta:

Pelkosenniemen kunnan vaatimus lisäkulujen korvaamisesta vesiosuuskunnalle, Sallan kunnan yleisen tien linjausta koskeva vaatimus, Hannu, Paavo, Aaro ja Vesa Perälän sekä Perälän tokkakunnan yleisen tien siirtoon perustuvat toimenpide- ja korvausvaatimukset sekä yleisten teiden sekä sähkö- ja tielinjojen siirtoihin liittyvät vaatimukset, Impi ja Veikko Schroderuksen vaatimukset kalastusoikeuden laajentamisesta koskemaan kaikkia Kemijoen vesistön säännösteltyjä järviä, tekojärviä ja voimalaitosaltaita ja metsästysoikeuden laajentamisesta koskemaan kaikkia Kemijoen vesistöön säännösteltyjä järviä, tekojärviä ja voimalaitosaltaita ja hakijan omistuksessa olevia maa-alueita sekä vaatimus, joka koskee allasuhasta 30 vuoden aikana aiheutuneiden kulujen ja vaivojen sekä epävarmuushaitan, mielipidehaitan ja muiden vastaavien haittojen korvaamista, Paavo ja Liisa Vaaran vaatimus jo aiheutuneiden henkisten kärsimysten korvaamisesta, Taina Pelkosen ja hänen asiakumppaniensa, Jouko Pelkosen ja Aimo Kunnarin ja hänen asiakumppaniensa sekä Tuomo Alatalon ja hänen asiakumppaniensa vaatimus metsänparannusvarojen jäädyttämisestä aiheutuneiden vahinkojen ja haittojen korvaamisesta sekä Aimo Kunnarin ja hänen asiakumppaniensa vaatimus, joka koskee metsäautotien rakentamatta jättämisen aiheuttaman vahingon korvaamista sekä tien korjaamista ja jatkamista sekä Esa Hyvösen ja hänen asiakumppaniensa vaatimus muinaismuistoalueiden tutkimisesta. 

c. Seuraavat Kemijoki Oy:n ja Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien oikeudenkäyntiväitteet hylätään:

1. Kemijoki Oy:n vaatimus, että Naturvårdsverketin valitus jätetään tutkimatta
2. Kemijoki Oy:n vaatimus, että Per Lundbäckin valitus jätetään tutkimatta
3. Kemijoki Oy:n vaatimus Pelkosenniemen kirkonkylän vesihuolto-osuuskunnan esittämän patolinjan muuttamista koskevan vaatimuksen tutkimatta jättämisestä
4. Kemijoki Oy:n vaatimus Hannu Perälän peltojen korvaamista koskevan vaatimuksen tutkimatta jättämisestä 
5. Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien vaatimus Kemijoki Oy:n valituksen tutkimatta jättämisestä siltä osin kuin yhtiö on vaatinut luvanmyöntämisperusteiden  muuttamista siten, että hankkeen todetaan olevan yleisen tarpeen vaatima

d. Lausunnon antaminen Alaperän yhteismetsän valituksen osalta ja Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien valituksessa valittajana olleen Pelkosenniemen luonnonsuojeluyhdistys r.y:n vaatimusten osalta raukeaa. 

II. Toimitusinsinöörin esteellisyyttä, uskottujen miesten valintaa ja katselmuskokouksen lainmukaisuutta koskevat vaatimukset

Hallinto-oikeus hyväksyy vesioikeuden päätöksen siltä osin kuin se koskee väitteitä toimitusinsinöörin esteellisyydestä sekä uskottujen miesten valinnasta ja esteellisyydestä

III. Vesioikeuden päätöksen ilmoittamiseen asianosaisille liittyvät väitteet ja vaatimukset

Väitteet siitä, että vesioikeuden päätös olisi annettu ja ilmoitettu asianosaisille lain vastaisesti, hylätään. Vaatimus valituksen tekemiselle asetetun määräajan jatkamisesta jätetään tutkimatta.

Käsittelyratkaisun perustelut

I. Valitusten ja vaatimusten tutkiminen ja oikeudenkäyntiväitteet

a. 1-17. Määräaika valituksen tekemiseen vesioikeuden päätöksestä on päättynyt 2.5.2000.

Yhdistyksen Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län valitus on saapunut Pohjois-Suomen ympäristölupavirastoon telefaksina 4.5.2000. Tarja ja Esa Karvosen valitus on saapunut Pohjois-Suomen ympäristölupavirastoon telefaksina 3.5.2000. Timo Imposen valitus ja Arvo Rytilahden valitukset ovat saapuneet postitse Pohjois-Suomen ympäristölupavirastoon 3.5.2000. Vuokko Räsäsen ja hänen asiakumppaniensa valitus on saapunut postitse Pohjois-Suomen ympäristölupavirastoon 4.5.2000.

Ylikylän jakokunta on esittänyt ylikulun järjestämistä koskevan vaatimuksen vasta hallinto-oikeudelle 20.7.2000 toimitetussa vastineessa. Eeva Wikberg on esittänyt vaatimuksen Reposelän palstan korvaamisesta vasta hallinto-oikeudelle 4.7.2000 saapuneessa vastineessa. Eevi ja Kaarlo Hietala ovat esittäneet nyt tutkimatta jäävät vaatimuksensa vasta hallinto-oikeudelle 26.7.2000 saapuneessa vastineessa. Arvo Alava on esittänyt korvausvaatimuksensa vasta hallinto-oikeudelle 17.7.2000 saapuneessa vastineessa. Tilma Tuhkanen ja hänen asiakumppaninsa ovat esittäneet vaatimuksensa vasta hallinto-oikeudelle 6.4.2001 toimitetussa vastineessa. Viljo ja Sirkka Talvensaari ovat esittäneet vaatimuksensa vasta hallinto-oikeudelle 18.4.2001 saapuneessa vastineessa.

Väinö ja Lauri Kantola ovat esittäneet korvausvaatimuksensa vasta hallinto-oikeuden tarkastuksessa 5.2.2001.

Teemu ja Toivo Hiltunen, Veikko Korhonen, Virva Guttorm, Juha Korva ja Oy Finnature Ltd Oy ovat esittäneet nyt tutkimatta jäävät vaatimuksensa vasta hallinto-oikeuden suullisessa käsittelyssä 6.2.2001.

Edellä mainitut valitukset ja vaatimukset on siten esitetty myöhään.

Yhdistys Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län on Pohjois-Suomen ympäristölupavirastoon 4.5.2000 toimittamassaan lisäkirjelmässä pyytänyt valituksen tekemiselle asetetun määräajan jälkeen saapuneen valituskirjelmänsä tutkimista, koska valituksen myöhästyminen on johtunut väärästä telefaksinumerosta. Hallinto-oikeus toteaa, että valituksen toimittaminen tuomioistuimelle valituksen tekemiselle asetetussa määräajassa on valittajan vastuulla eivätkä yhdistyksen mainitsemat seikat siten voi olla perusteena valituksen tutkimiselle. 

a. 18-21. Sirpa Vesterinen, Pirkko Fors, Anja Rytilahti-Korva ja Aino Halme eivät ole tehneet vesioikeudelle muistutusta heidän osaltaan laillisesti tiedoksiannetun hakemuksen johdosta. Koska vesioikeus ei ole poikennut heidän etuihinsa vaikuttavalla tavalla katselmuskirjasta, olosuhteet asian vireillä ollessa eivät ole olennaisesti muuttuneet eikä puhevallan menettäminen muutoinkaan olisi ilmeisen kohtuutonta, he ovat vesilain 18 luvun 10 §:n 1 momentin mukaan, sellaisena kuin se oli laissa 28.6.1994/553, menettäneet puhevaltansa asiassa. Näin ollen heidän valituksiaan ei voida tutkia. 

a. 22-24. Oikeuskäytännössä on vakiintuneesti asianosaisen puhevallan syntymisen edellytykseksi vesilain mukaisissa hakemusasioissa asetettu, että asianomainen henkilö omistaa tai hallitsee kiinteää omaisuutta hankkeen vaikutusalueella tai että asia muutoin saattaa koskea henkilön etua tai oikeutta.

Vesilain 18 luvun 10 §:n 2 momentin mukaan, sellaisena kuin se oli laissa 28.6.1994/553, yrityksen vaikutusalueen asukkailla, joiden asumiseen, työntekoon tai muihin oloihin yrityksen toteuttaminen saattaa selvästi vaikuttaa, ja heitä edustavilla yhteisöillä on oikeus esittää vesioikeudelle lausuntonsa hakemuksen johdosta. Sanotuissa tapauksissa ei ole kysymys varsinaisesta asianosaisen puhevallasta eikä siten myöskään valitusoikeudesta.

Hallinto-oikeus on varannut Kemin Seudun Kalastajainseura r.y:lle, Paavo Koskiniemelle ja Maija Jäppiselle tilaisuuden selvityksen antamiseen siitä, mihin mainittu yhdistys tai kyseiset henkilöt katsovat puhevallan asiassa perustuvan. Jäppinen ei ole toimittanut selvitystä hallinto-oikeudelle. Sen sijaan yhdistys ja Koskiniemi ovat toimittaneet hallinto-oikeudelle selvitystä.

Asiakirjoissa olevien selvitysten ja Kemin Seudun Kalastajainseura r.y:n ja Paavo Koskiniemen tänne toimittamien selvitysten mukaan mainittu yhdistys tai Koskiniemi tai Jäppinen eivät omista kiinteää omaisuutta hankkeen vaikutusalueella eikä asiassa ole ilmennyt muitakaan seikkoja, joiden perusteella kyseisellä yhdistyksellä tai Koskiniemellä tai Jäppisellä voitaisiin todeta olevan puhevalta asiassa. Tämän vuoksi Kemin Seudun Kalastajainseura r.y:llä, Koskiniemellä ja Jäppisellä ei ole asiassa valitusoikeutta. Koska Koskiniemi ja Jäppinen eivät myöskään asu hankkeen vaikutusalueella, heidän valituskirjelmiänsä ei voida ottaa myöskään lausuntona huomioon. Sen sijaan Kemin Seudun Kalastajainseura r.y:n kirjelmä otetaan yrityksen vaikutusalueen asukkaita edustavan yhteisön antamana lausuntona huomioon. 

a. 25. Kemijärven säännöstelypäätöstä tai muita Kemijoen voimalaitoksia koskevia vaatimuksia ei voida käsitellä tämän lupahakemuksen yhteydessä. 

a. 26. Vesilain 8 luvun 25 §:n mukaan säännöstelymaksu määrätään maksettavaksi valtiolle ja saman lain 12 luvun 14 §:n mukaan vesioikeuden on määrättävä säännöstelymaksu suoritettavaksi sen läänin lääninhallitukselle, jonka alueella kunta, jonka hyväksi maksu on käytettävä, sijaitsee. Myöntäessään kunnalle sen hakemuksesta varoja tulee lääninhallituksen samalla määrätä, mihin tarkoitukseen ne saadaan käyttää. Tämän vuoksi ja kun säännöstelymaksua koskeva kysymys ei koske Jaakko Kiviniemen tai hänen asiakumppaniensa etua tai oikeutta, säännöstelymaksua tai sen kohdentamista koskevia vaatimuksia ei voida tutkia.

b. Vesiosuuskunnan puhevaltaa käyttää osuuskuntalain (247/1954) 75 §:n mukaan osuuskunnan hallitus. Kunnalla ei ole puhevaltaa esittää vaatimusta lisäkulujen korvaamisesta vesiosuuskunnalle.

Yleisiä teitä koskevat vaatimukset käsitellään yleisiä teitä koskevan lainsäädännön mukaisesti tietoimituksessa ja sähkölinjan siirtoa koskevat vaatimukset rakennuslainsäädännön mukaisesti eikä siten tämän lupa-asian yhteydessä.

Schroderuksien esittämät vaatimukset kalastusoikeuden tai metsästysoikeuden laajentamisesta eivät kuulu vesituomioistuimen toimivaltaan. Niin ikään vesituomioistuimen toimivaltaan eivät kuulu kysymykset mahdollisesti jo aiheutuneiden henkisten kärsimysten korvaamisesta.

Korvausvaatimuksia metsänparannusvarojen jäädyttämisestä tai allasuhasta tähän asti aiheutuneiden vahinkojen, haittojen tai muiden edunmenetysten korvaamisesta ei voida tutkia vesituomioistuimessa.

Muinaismuistojen osalta puhevaltaa käyttää museovirasto. Yksityisellä asianosaisella ei ole tältä osin puhevaltaa.

Vesioikeuden päätös jättää mainitut vaatimukset tutkimatta on ollut oikea. 

c. 1. Kemijoki Oy on vaatinut, että Naturvårdsverketin valitus jätetään tutkimatta ensisijaisesti sillä perusteella, että Naturvårdsverket ei ole asianosainen asiassa ja koska viranomaisten aikoinaan vesioikeudelle tekemä muistutus, jonka itse asiassa ympäristöministeriö toimitti vesioikeudelle, on jätetty vesioikeudelle vasta muistutuksen tekemiselle asetetun määräajan jälkeen. 

Suomen, Ruotsin, Norjan ja Tanskan välisen pohjoismaisen ympäristönsuojelusopimuksen (SopS n:o 74-75/1976) 4. artiklan mukaan jokainen sopimusvaltio määrää erityisen viranomaisen (valvontaviranomainen), jonka tehtävänä on valvoa yleisiä ympäristönsuojeluetuja toisessa sopimusvaltiossa tapahtuvan ympäristölle haitallisen toiminnan suhteen. Saman artiklan mukaan näiden etujen valvomiseksi valvontaviranomaisella on ympäristölle haitallisen toiminnan sallittavuutta koskevassa asiassa oikeus muun muassa ajaa kannetta ja tulla kuulluksi toisen sopimusvaltion asianomaisessa tuomioistuimessa. Samoin valvontaviranomaisella on oikeus valittaa tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen päätöksestä siinä menettely- ja käsittelyjärjestyksessä, joka tällaisista asioista on voimassa kyseisessä valtiossa. Naturvårdsverket on Ruotsissa mainitun sopimuksen tarkoittama valvontaviranomainen.

Vuotoksen tekoaltaan rakentamisesta aiheutuvat haitat tulisivat asiakirjoista saatujen selvitysten mukaan ulottumaan Perämerelle ja hankkeesta saattaisi olla myös Ruotsin valtion alueelle ulottuvia ympäristölle haitallisia vaikutuksia. 

Edellä mainituilla perusteilla hallinto-oikeus katsoo, että Naturvårdsverketillä on ollut valvontaviranomaisena oikeus ryhtyä mainitun sopimuksen 4. artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin tässä asiassa. 

Mainitun sopimuksen 5. artiklassa lausutaan muun ohessa, että mikäli lupaviranomainen katsoo, että toiminta aiheuttaa tai saattaa aiheuttaa merkityksellistä haittaa toisessa sopimusmaassa, lupaviranomaisen tulee, mikäli kysymys on asiasta, jossa käytetään kuulutus- tai julkista ilmoitusmenettelyä, mahdollisimman pian lähettää kappale asiaa käsittelevistä asiakirjoista toisen maan valvontaviranomaiselle sekä järjestää tälle mahdollisuus antaa lausunto asiasta.  Vesioikeus on katsonut, ettei 5. artiklan mukaisen ilmoituksen tekeminen ole ollut tarpeen.

Hallinto-oikeus toteaa, että valvontaviranomaisella on 4. artiklan mukaiset oikeudet osallistua asian käsittelyyn hankemaassa siitä riippumatta, onko lupaviranomainen katsonut 5. artiklan nojalla olevansa valvontaviranomaiselle ilmoitusvelvollinen vai ei. 

Valvontaviranomaisen on kuitenkin säilyttääkseen puhevaltansa noudatettava hankemaan menettely- ja käsittelyjärjestystä. Muistutusten tekemiselle vesioikeudessa varattu määräaika on päättynyt 11.9.1996.

Asiakirjoista ilmenee, että Suomen valtio on 22.6.1995 tehnyt hankkeesta valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arviointia koskevan yleissopimuksen (E/ECE/1250) eli ns. Espoon yleissopimuksen mukaisen ilmoituksen Ruotsin valtiolle. Hallinto-oikeuden suullisessa käsittelyssä ympäristöministeriön edustaja on kertonut, että vesioikeuden kanssa käydyissä keskusteluissa oli ilmennyt epäselvyyttä siitä, sovelletaanko pohjoismaista sopimusta vai ei ja että vesioikeuden kanssa oli sovittu, että ympäristöministeriö toimittaa Ruotsin viranomaisilta saamansa tiedot vesioikeudelle oman muistutuksensa täydennyksenä. Ympäristöministeriön täydennyskirjelmään vesioikeudessa tehtyjen merkintöjen mukaan täydennyskirjelmästä ainakin osa on saapunut telefaksina vesioikeuteen 11.9.1996 ja kirjelmä kokonaisuudessaan on saapunut vesioikeuteen postitse 13.9.1996. Täydennyskirjelmä sisältää 9.9.1996 päivätyn Naturvårdsverketin lausunnon, jossa on katsottu, että hankkeesta saattaa aiheutua sellaisia haitallisia ympäristövaikutuksia Ruotsin alueella, että Ruotsin viranomaisten ja muiden intressitahojen tulee osallistua jatkossa asian käsittelyyn. Lausunnossa on lisäksi pyydetty hankkeesta lisätietoja, jotka ympäristöministeriö toimitti Naturvårdsverketille 25.6.1997. Ympäristöministeriö on toimittanut Naturvårdsverketin 24.9.1997 päivätyn uuden tarkennetun lausunnon vesioikeudelle 10.10.1997. Lausunnossa on muun ohessa viitattu pohjoismaisen ympäristönsuojelusopimuksen soveltamiseen vesioikeudessa.

Vaikka Naturvårdsverketin kannanotot hankkeesta on toimitettu vesioikeuteen ympäristöministeriön muistutuksen täydennyksenä ja ainakin osin täydennys on saapunut vesioikeudelle muistutuksen tekemiselle asetetun määräajan jälkeen, hallinto-oikeus, erityisesti huomioon ottaen sen, mitä vesioikeus on ympäristöministeriön kanssa sopinut Ruotsin viranomaisten kannanottojen toimittamisen osalta, katsoo, että olisi kohtuutonta, jos Naturvårdsverket menettäisi puhevaltansa asiassa.

Näin ollen Kemijoki Oy:n vaatimus Naturvårdsverketin valituksen tutkimatta jättämisen osalta hylätään ja valitus tutkitaan mainitun ympäristönsuojelusopimuksen 4. artiklan ja vesilain 18 luvun 10 §:n 1 momentin nojalla, sellaisena kuin se oli laissa 28.6.1994/553.

Kemijoki Oy on edelleen vastineessaan valituksiin katsonut, ettei Naturvårdsverketin valituksen liitteenä olevissa Norrbottenin lääninhallituksen ja Haaparannan kunnan kirjelmissä esitettyjä vaatimuksia voida tutkia. 

Hallinto-oikeus toteaa, että Norrbottenin lääninhallitus ja Haaparannan kunta eivät ole pohjoismaisessa ympäristönsuojelusopimuksessa tarkoitettuja valvontaviranomaisia eivätkä ne ole myöskään valittaneet vesioikeuden päätöksestä. Niiden kirjelmissä esitettyjä vaatimuksia ei näin ollen myöskään tutkita erillisinä valitusvaatimuksina, mutta ne otetaan huomioon Naturvårdsverketin valituksen liitteinä.

Sikäli kuin Kemijoki Oy on tarkoittanut ruotsalaisten viranomaisten asianosaisaseman puuttumiseen perustuvan väitteensä koskemaan myös yhdistystä Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län, hallinto-oikeus toteaa, että yhdistyksen valitus on edellä tässä päätöksessä jätetty myöhään tehtynä tutkimatta, joten enemmän lausunnon antaminen oikeudenkäyntiväitteen osalta on tarpeetonta.

c. 2. Edellä kohdassa c. 1. mainitun pohjoismaisen ympäristönsuojelusopimuksen 3. artiklan mukaan kansalainen, joka on joutunut tai saattaa joutua kärsimään toisessa sopimusmaassa tapahtuvasta ympäristöllisesti haitallisesta toiminnasta, voi valittaa toisen sopimusmaan tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen päätöksestä samassa laajuudessa ja samoin edellytyksin kuin toimintamaan kansalainen. Hallinto-oikeus katsoo Ruotsin kansalaisen Per Lundbäckin valituksen sisältö huomioon ottaen, että Lundbäckillä on asianosaisasema asiassa. Vesioikeus ei ole erikseen Lundbäckille tiedoksiantanut asiakirjojen nähtävänä pitämistä koskevaa kuulutusta vesilain 18 luvun 9 a §:stä (28.6.1994/553) ilmenevällä tavalla eikä Lundbäck siten ole saanut tietoa siitä, miten hänen olisi tullut menetellä puhevaltansa valvomiseksi vesioikeudessa. Tämän vuoksi olisi ilmeisen kohtuutonta katsoa Lundbäckin menettäneen asiassa puhevaltansa muistuttamatta jättämisen vuoksi ja hallinto-oikeus tutkii hänen valituksensa vesilain 18 luvun 10 §:n 1 momentin (28.6.1994/553) nojalla. 

c. 3. Asiakirjoista saatavan selvityksen mukaan Pelkosenniemen kirkonkylän vesihuolto-osuuskunta on katselmustoimituksen aikana muun ohessa vaatinut, että altaan reunapato on tehtävä niin kauas, ettei pohjavesialueen pilaantumisen vaaraa ole, ja valituskirjelmässään osuuskunta on uudistanut aiemmin tekemänsä vaatimukset. Valituksessa esitetty vaatimus patolinjan siirtämisestä ei näin ollen ole uusi vaatimus ja Kemijoki Oy:n vaatimus osuuskunnan vaatimuksen tutkimatta jättämisestä on perusteeton.

c. 4. Asiakirjoista saatavan selvityksen mukaan Hannu Perälä on vesioikeudelle tekemissään muistutuksissa vaatinut paitsi hakemuksen hylkäämistä myös kaikkien hankkeesta aiheutuvien vahinkojen ja haittojen korvaamista. Hänen valituksessa esittämäänsä vaatimusta pellon menetyksen korvaamisesta ei näin ollen voida pitää uutena vaatimuksena ja Kemijoki Oy:n vaatimus Perälän korvausvaatimuksen tutkimatta jättämisestä on perusteeton.

c. 5. Hallintolainkäyttölain 33 §:n mukaan valitusviranomaisen on huolehdittava siitä, että asia tulee selvitetyksi ja hankittava viran puolesta selvitystä siinä laajuudessa kuin käsittelyn tasapuolisuus, oikeudenmukaisuus ja asian laatu sitä vaativat. Lain 53 §:n mukaan päätös on perusteltava ja perusteluista on muun ohessa ilmettävä, millä oikeudellisella perusteella lopputulokseen on päädytty. Virallisperiaate merkitsee nyt käsiteltävänä olevassa asiassa muun muassa sitä, että hallinto-oikeuden on viran puolesta selvitettävä, ovatko vesilain mukaiset luvan myöntämisen edellytykset olemassa. Asianosaisella tulee olla mahdollisuus vaatia päätökseen tai sen perusteluihin sellaisia muutoksia, joiden tekemiseen hallinto-oikeus on jo virallisperiaatteenkin nojalla velvollinen. Tämän vuoksi luvan hakijalla Kemijoki Oy:llä on ollut oikeus hallinto-oikeudessa vaatia luvan myöntämisperusteiden muuttamista siten, että hankkeen todettaisiin olevan yleisen tarpeen vaatima. 

d. Valittajina olevien Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien asiamies Ville Salonen on hallinto-oikeuteen 12.5.2000 saapuneessa kirjelmässä ilmoittanut peruuttavansa mainitun valituksen Pelkosenniemen luonnonsuojeluyhdistys r.y:n osalta. 

Alaperän yhteismetsä on hallinto-oikeuteen 18.9.2000 saapuneessa kirjelmässä ilmoittanut peruuttavansa valituksensa.     

II. Toimitusinsinöörin esteellisyyttä, uskottujen miesten valintaa ja katselmuskokouksen lainmukaisuutta koskevat vaatimukset

Liedakkalan jako- ja kalastuskunta asiakumppaneineen, Impi ja Veikko Schroderus, Taina Marjatta Pelkonen sekä Hannu, Vesa ja Aaro Perälä ovat valituksissaan uudistaneet toimitusinsinöörin esteellisyyttä, uskottujen miesten valintaa ja katselmuskokouksen lainmukaisuutta koskevat vaatimuksensa.

Vesioikeus on päätöksellään hylännyt mainittuja seikkoja koskevat vaatimukset. Tältä osin hallinto-oikeus hyväksyy vesioikeuden päätöksen ja sen perustelut.

III. Vesioikeuden päätöksen ilmoittamiseen asianosaisille liittyvät väitteet ja vaatimukset

Reino ja Kaisa Räty ovat väittäneet, että vesioikeus on antanut päätöksen julki muistuttajille vesilain ja kansalaisten perusoikeuksien vastaisesti. He ovat vaatineet, että vesioikeuden päätös tuodaan julki muistuttajille siten, että kutakin muistutusta koskeva ratkaisu ja muutoksenhakuun tarvittava tieto on ymmärrettävästi esillä ja että valitusaikaa jatketaan. 

Vesilain 16 luvun 25 §:n 4 momentin (24.1.1995/79) mukaan vesioikeuden on annettava päätöksestä kappale hakijalle ja niille asianosaisille, jotka ovat sitä pyytäneet. Jäljennös päätöksen kuulutuksesta on lähetettävä vesilain 16 luvun 8 §:ssä tarkoitetuille asianosaisille ja viranomaisille sekä muistutuksen tehneille ja sellaisille asianosaisille, joiden osalta vesioikeus on poikennut katselmuskirjasta. Asiakirjoista saatavan selvityksen mukaan vesioikeus on ilmoittanut päätöksestä asianosaisille edellä mainitun säännöksen edellyttämällä tavalla. 

Rädyt ovat hakeneet muutosta valituksen tekemiselle asetetussa määräajassa. Valituksen tekemiselle asetetun määräajan jatkaminen ei kuulu hallinto-oikeuden toimivaltaan. 

-300

-300

-300

-300

-300

-300

Pääasiaratkaisu
	Vesioikeuden päätös kumotaan ja Kemijoki Oy:n lupahakemus Vuotoksen tekojärven ja voimalaitoksen rakentamiseksi sekä vesistön säännöstelemiseksi hylätään vesilain 2 luvun 5 §:n nojalla, sellaisena kuin se oli laissa 30.4.1987/467.

Näin ollen vesioikeuden pääasiaratkaisu lupamääräyksineen kumoutuu kokonaan. Samalla kumoutuu myös vesioikeuden käsittelyratkaisu siltä osin kuin vesioikeus on määrännyt pidettäväksi täydentävän katselmustoimituksen kalatalouden osalta. 

Symbioosi r.y:n ja sen asiakumppanien vaatimus ennakkoratkaisun pyytämisestä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta hylätään. Samoin hylätään Per Lundbäckin ennakkoratkaisun pyytämistä koskeva vaatimus.

Pääasiaratkaisun lopputuloksen vuoksi lausunnon antaminen asian palauttamista, täydentävään katselmustoimitukseen määräämistä, lisäselvitysten hankkimista, lupaehtojen muuttamista, vahinkojen, haittojen ja muiden edunmenetysten korvaamista sekä toimenpiteiden suorittamista koskevista vaatimuksista raukeaa. 

Perustelut

Hakemuksen hylkääminen

Vesilain 2 luvun 5 § ja sen tulkinta

Alkuperäisen vesilain 2 luvun 5 §:n (264/1961) mukaan rakentamiseen ei saanut myöntää lupaa, jos rakentaminen vaaransi yleistä terveydentilaa, aiheutti huomattavia ja laajalle ulottuvia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa taikka suuresti huononsi paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloja. Lakia koskevassa hallituksen esityksessä 64/1959 vp. todettiin, että lainkohdan tarkoittamissa tapauksissa loukkauksen kohteeksi joutuva yleinen etu on siksi huomattava, ettei tärkeänkään hankkeen toteuttaminen, mikäli siitä aiheutuisi niin pitkälle menevä yleisvahingollinen seuraus, olisi asianmukaista. 

Lainmuutoksella 30.4.1987/467, joka tuli voimaan 1.12.1987, säännös muutettiin muotoon, että rakentamiseen ei saa myöntää lupaa, jos rakentaminen vaarantaa yleistä terveydentilaa, aiheuttaa huomattavia ja laajalle ulottuvia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa tai vesiluonnossa ja sen toiminnassa taikka jos se suuresti huonontaa paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloja. Lakia koskevassa hallituksen esityksessä 266/1984 vp. säännökseen tehtyä lisäystä “vesiluonnossa ja sen toiminnassa” on perusteltu sillä, että ekologiset näkökohdat tulisivat huomioon otetuiksi lupaharkinnassa. Lain esitöiden mukaan lainmuutoksella ei tarkoitettu olennaisesti laajentaa luvanmyöntämiskiellon alaa, vaan kiinnittää harkinnassa huomiota luonnon toimintamekanismeihin. Lain esitöiden mukaan lainmuutoksessa tarkoitettu tilanne saattaisi syntyä esimerkiksi silloin, kun vesissä elävä kasvillisuus ja eläimistö tuhoutuisi niin, ettei kalakantoja pystyttäisi erityisin toimenpiteinkään elvyttämään.

Lainmuutoksella 28.6.1994/553 otettiin säännöksestä pois sanat “ja laajalle ulottuvia”. Lakia koskevassa hallituksen esityksessä 17/1994 vp. todetaan, että lainkohdassa nykyistä selvemmin kiinnitetään huomiota hankkeen vaikutusten laatuun eikä niinkään niiden laaja-alaisuuteen. Suoranaiseen tiukennukseen muutoksella ei pyritä. 

Laki 553/1994 tuli voimaan 1.8.1994. Lain voimaantulosäännöksen mukaan vesioikeudessa lain voimaan tullessa vireillä olevaan hakemusasiaan sovelletaan aikaisempaa lakia. Vuotoksen tekojärven rakentamista koskeva lupahakemus on tullut vireille 25.9.1992. Hakemukseen sovelletaan näin ollen kuten vesioikeuskin toteaa vesilain 2 luvun 5 §:ää sellaisena kuin se oli laissa 467/1987.

Kuten jo edellä mainituista vuoden 1994 lain muutoksen esitöistä ilmeni, kyseisellä lainmuutoksella ei pyritty suoranaiseen tiukennukseen, vaan haluttiin korostaa hankkeen vaikutusten laatua.

Hallinto-oikeus toteaa, että yhteiskunta ja siinä vallitsevat arvot ovat merkittävästi muuttuneet siitä, kun vesilaki säädettiin vuonna 1961. Ympäristötieteellinen tutkimus on sinä aikana kehittynyt merkittävästi. Ympäristö- ja luonnonsuojeluarvojen yhteiskunnallinen ja oikeudellinen merkitys on niin kansallisesti kuin kansainvälisestikin kasvanut viime vuosikymmeninä ja erityisesti viimeisen kymmenen vuoden aikana voimakkaasti.

Yhteiskunnallisten arvostusten muuttumisen vuoksi hallinto-oikeus katsoo toisin kuin vesioikeus, ettei vesilain säätämisaikaisille lain esitöille voida antaa ratkaisevaa painoarvoa vesilain 2 luvun 5 §:ää tulkittaessa. Hallinto-oikeus katsoo myös, ettei aiemmasta oikeuskäytännöstä vesilain 2 luvun 5 §:n osalta voida nyt kyseessä olevassa asiassa tehdä pitkälle meneviä johtopäätöksiä säännöksen tulkinnassa jo siitäkään syystä, että vesilain voimassaoloaikana ei ole ollut yhtään laajuudeltaan ja vaikutuksiltaan Vuotokseen verrattavaa hanketta vesilain mukaisessa lupaharkinnassa. Hallinto-oikeus katsoo toisin kuin vesioikeus, ettei myöskään Lokan ja Porttipahdan tekoaltaiden lupapäätöksillä voi olla mainittavaa arvoa vesilain 2 luvun 5 §:n tulkinnan kannalta, koska Lokan ja Porttipahdan päätökset perustuivat jo vuonna 1968 kumottuun Kemijoen säännöstelylakiin erityislakina ja myös koska yhteiskunnassa vallitsevat arvot ja tieto ympäristöstä ovat siis muuttuneet mainittujen tekoaltaiden päätösajankohtien jälkeen.
Ympäristö- ja luonnonsuojeluarvojen merkityksen kasvamisesta on osoituksena muun ohessa seuraavien lakien ja säännösten säätämiseen johtanut lainsäädäntötyö:

- laki ympäristövaikutusten arviointimenettelystä 10.6.1994/468
- metsälaki 12.12.1996/1093
- luonnonsuojelulaki 20.12.1996/1096
- vesilain muutokset 20.12.1996/1105 ja 4.2.2000/88
- ympäristönsuojelulaki 4.2.2000/86.

Ympäristöarvojen merkitystä kuvaa myös se, että ympäristö on nyttemmin saanut Suomessa perustuslain suojan. Hallitusmuodon muuttamisesta annetulla lailla (969/1995) lisättiin perusoikeuksien joukkoon ympäristöä koskeva 14 a §. Voimassa olevan Suomen perustuslain 20 §:ssä (11.6.1999/731) on vastaavan sisältöinen säännös.

Ympäristönsuojelu on yksi Euroopan yhteisöjen perustavoitteista ja ympäristöön liittyvien arvojen merkitys on jatkuvasti korostunut Euroopan yhteisössä ja sen päätöksenteossa. Maastrichtin sopimuksella Euroopan yhteisön perustamissopimukseen lisättiin ympäristöarvojen korostamiseen tähtäävä XVI osasto (Ympäristö).  

Luonnonsuojelulain säätämisellä pantiin tarvittavin osin täytäntöön Euroopan yhteisön direktiivi luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (luontodirektiivi) sekä direktiivi luonnonvaraisten lintujen suojelusta (lintudirektiivi). Lintudirektiivin tavoitteena on muun ohessa kaikkien luonnonvaraisina elävien lintulajien suojelu. Luontodirektiivin yleisenä tavoitteena on edistää luonnon monimuotoisuuden säilymistä suojelemalla luontotyyppejä ja luonnonvaraista eläimistöä ja kasvistoa. Luontodirektiivin määräysten mukaisesti perustetaan erityisten suojelutoimien alueiden yhtenäinen eurooppalainen ekologinen verkosto, Natura 2000. Kysymys Vuotoksen allasalueen osittaisesta sisällyttämisestä Suomen verkostoa koskevaan ehdotukseen on tällä hetkellä edelleen vireillä. 

Myös vesilain soveltamiskäytännössä on nähtävissä ympäristöarvojen merkityksen korostuminen. Oikeuskäytännössä lupaharkinnan intressipunninnassa keskeiseen asemaan ovat nousseet esimerkiksi maisemaan, luontoon, kalatalouteen ja kulttuurihistoriaan liittyvät arvotekijät. Uusimmassa vesioikeudellisessa oikeuskäytännössä luparatkaisuja on perusteltu myös biologiseen monimuotoisuuteen liittyvillä näkökohdilla.

Vesilain luvan myöntämisen edellytyksiä koskevat säännökset, mukaan luettuna vesilain 2 luvun 5 §, ovat joustavia oikeusnormeja, joiden tulkinta on riippuvainen yhteiskunnassa kulloinkin vallitsevista arvoista. Vesilain 2 luvun 5 §:n tarkoituksena on suojata yleistä etua. Hallinto-oikeus katsoo näin ollen, että harkittaessa luvan myöntämisen edellytyksiä vesilain 2 luvun 5 §:n (467/1987) nojalla säännöksen tulkinnassa on otettava huomioon ympäristöarvojen korostunut merkitys. Lisäksi säännöstä on tulkittava Euroopan yhteisöjen perustamissopimukseen sisältyvän lojaliteettiperiaatteen mukaisesti, mikä tarkoittaa muun ohessa edellä mainituissa direktiiveissä ilmaistujen suojelutavoitteiden huomioon ottamista. 

Vesioikeus on päätöksessään katsonut, ettei vesilain 2 luvun 5 §:n säännös ainakaan lähtökohtaisesti estä luvan myöntämistä suurten tekojärvien rakentamiseen. Hallinto-oikeus katsoo myös, ettei mitään vesilain mukaista hanketyyppiä sinänsä ole suljettu mainitussa lainkohdassa lupaharkinnan ulkopuolelle. Hankkeesta aiheutuvat seuraamukset ratkaisevat sen, voidaanko lupa myöntää vai ei. 

Hallinto-oikeus katsoo lupaedellytysharkinnan ja lupaehtojen kesken vallitsevan yhteyden siten, että lupaedellytyksiä harkittaessa on arvioitava, voidaanko hankkeesta aiheutuvia vahingollisia ja haitallisia muutoksia lupamääräyksissä asetettavilla velvoitteilla vähentää niin, että vesilain 2 luvun 5 §:ssä tarkoitettu luvan epäämiskynnys ei ylity. 

Asiassa saadun selvityksen riittävyys ja luotettavuus

Hallinto-oikeus perustaa käsityksensä hankkeen vaikutusalueen luonnosta ja hankkeen vaikutuksista katselmustoimituksen yhteydessä tehtyihin selvityksiin, asian käsittelyn aikana esille tuotuihin lisäselvityksiin ja omiin maastohavaintoihinsa. Saatu selvitys on kokonaisuutena riittävä asian ratkaisemiseksi. 

Allasalueen luonnonarvojen osalta hallinto-oikeus nojautuu lähinnä asiantuntija Pekka Räinän luonnonarvoja sekä riista- ja keräilytaloutta koskevaan lausuntoon sekä erillisiin selvityksiin muun muassa alueen kasvillisuudesta (Marjut Autti, Uhanalaiset putkilokasvit ja Ritva Hatakka, Vesikasvisto ja -kasvillisuus) ja linnustosta (Jorma Pessa, Toni Eskelin, Arvo Ohtonen ja Jouko Siira, Linnut). Nämä selvitykset perustuvat inventointeihin ja niihin sisältyvät arviot altaan vaikutuksista perustuvat asiantuntijoiden kokemukseen ja tietoon. Hallinto-oikeus pitää selvityksiä luotettavina. 

Hallinto-oikeuden käsitys allasalueen ja altaan vaikutusalueen kalakannoista ja kalataloudesta perustuu asiantuntija Eero Laukkasen lausuntoon ja siinä käytettyyn aineistoon. Arvio hankkeen vaikutuksista kalakantoihin ja kalatalouteen perustuu avustavan virkamiehen kokemukseen ja tietoon. Hallinto-oikeus katsoo, että selvitys allasalueen kalakannoista ja kalojen vaelluksesta allasalueen ja ylä- ja alapuolisen Kemijoen välillä on puutteellinen. Tieto altaan vaikutusalueen kalataloudesta perustuu osin 1980-luvulla tehtyihin selvityksiin eikä täysin kuvaa tämän päivän tilannetta. Hallinto-oikeus katsoo, että avustavan virkamiehen arvio hankkeen kalataloudellisista vaikutuksista on pääosin oikea. Toisin kuin Laukkanen hallinto-oikeus kuitenkin arvioi, että Vuotoksen allas vaikuttaisi haitallisesti kalakantoihin ja kalatalouteen myös altaan yläpuolisessa Kemijoessa. 

Ennuste Vuotoksen altaan vedenlaadun kehityksestä ja altaan vaikutuksesta alapuolisen Kemijoen ja Kemijärven veden laatuun sekä Perämeressä Kemijokisuun edustalla perustuu mallilaskelmiin. Hallinto-oikeus pitää mallilaskelmia ja niistä katselmuskirjassa ja ylimääräisen toimitusmiehen Juhani Itkosen lausunnossa tehtyjä johtopäätöksiä luotettavina. Hallinto-oikeus kuitenkin toteaa, että laskelmiin ja niiden avulla tehtyihin ennusteisiin sisältyy epävarmuutta. Tämän vuoksi ennusteet veden laadun muuttumisesta kuvaavat keskimääräistä tilannetta valittujen suureiden osalta laskentamallin lähtöoletusten puitteissa.

Vuotoksen altaassa mobilisoituvan metyylielohopean kertymistä kaloihin on arvioitu muista tekoaltaista saatujen kokemusten perusteella. Hallinto-oikeus pitää ylimääräisen toimitusmiehen Juhani Itkosen ja asiantuntija Eero Laukkasen lausunnossa esitettyjä johtopäätöksiä ja arvioita kalojen elohopeapitoisuuden muutoksista luotettavina. Kuten vedenlaatuennusteet, myös arvio kalojen elohopeapitoisuuksista kuvaa keskimääräistä tilannetta tiettyjen lähtöoletusten vallitessa. Lisäksi hallinto-oikeus toteaa, että altaan vaikutusalueella asuvien ihmisten kalansyöntitottumuksia ei ole selvitetty eikä näiden ihmisten nykyistä elohopeatasoa. Ennusteet Vuotoksen altaan vaikutuksista ihmisten elohopeatasoon ja elohopean mahdollisista terveysvaikutuksista ovat siksi epävarmat. 

Vuotoshankkeen vaikutukset yleiseen terveydentilaan

Vuotoksen tekoaltaan rakentamisen seurauksena kalojen elohopeapitoisuudet olisivat normaalia korkeammat tekojärvessä ja nousisivat sen alapuolisessa vesistössä.

Katselmuskirjan mukaan tekojärvessä petokalojen eli haukien, mateiden ja kookkaiden ahventen elohopeapitoisuudet tulisivat altaan rakentamisen jälkeen olemaan arviolta yli 1 mg/kg 8-15 vuoden ajan, jolloin nämä kalat olisivat myynti- ja syöntikelvottomia. Myös särkikalojen ja pienten ahventen elohopeapitoisuudet saattaisivat tekojärvessä säännöstelyn alkuvuosina kohota yli tason 0,5 mg/kg. Petokalojen elohopeapitoisuuden aleneminen tason 0,5 mg/kg alapuolelle kestäisi 15-30 vuotta. Kalaa, jonka elohopeapitoisuus on 0,5-1,0 mg/kg, ei lääkintöhallituksen vuonna 1981 antaman käyttörajoitussuosituksen mukaan tulisi syödä jatkuvasti enempää kuin puoli kiloa viikossa.

Katselmuskirjan mukaan Vuotoksen tekojärven käyttöönoton jälkeen petokalojen elohopeapitoisuudet tulisivat nousemaan lähes koko tekojärven alapuolisessa Kemijoessa ja Kemijärvessä 0,5-1 mg/kg välille. Alakanavan ja Kemijärven välisessä Kemijoessa petokalojen elohopeapitoisuudet kohoaisivat muutaman vuoden ajaksi yli arvon 1 mg/kg ja Kemijärvessä tasolle 1 mg/kg. Myös Kemijärven alapuolisen Kemijoen petokalojen elohopeapitoisuudet kasvaisivat selvästi nykyisestä. Perämeressä kalojen elohopeapitoisuuksien nousu olisi verrattain pientä ja rajoittuisi Kemijoen edustan merialueelle. Petokalojen elohopeapitoisuuksien lasku 0,5 mg/kg tasolle kestäisi Kemijärvessä ja sen yläpuolisessa Kemijoessa vähintään kymmenen vuotta sekä Kemijärven alapuolisessa Kemijoessa vähintään viisi vuotta. 

Koska ihmisen elimistöön kertyvä elohopea on pääosin peräisin ruoasta ja tältä osin lähes kokonaan kalasta, hallinto-oikeus katsoo, että tekojärven rakentamisesta aiheutuva kalojen elohopeapitoisuuden nousu saattaisi ainakin osassa kaloja ravintonaan käyttäviä ihmisiä lisätä terveysriskejä. Näiden riskien arvioiminen ennalta on kuitenkin vaikeaa, koska vaikutukset riippuvat siitä, paljonko kalaa syödään. Lisäksi edellä mainitut asiakirjoissa esitetyt arviot elohopeapitoisuuksista ovat ainakin jossain määrin epävarmoja eikä elohopean kertymistä elimistöön ja sen vaikutuksia terveydelle varmuudella tunneta. Kalojen elohopeapitoisuuksien tarkkailuvelvoite ja viranomaisten käyttörajoitustiedotteet eivät poista ainakaan kokonaan elohopeasta aiheutuvaa terveysriskiä. 

Asiassa saadun selvityksen mukaan hankkeella ei ennalta arvioiden ole elohopeavaikutusten lisäksi muita mainittavia vaikutuksia yleiseen terveydentilaan.

Vuotoshankkeen vaikutukset ympäristön luonnonsuhteisiin ja vesiluontoon ja sen toimintaan
-300

a. Allasalueen luontoarvot ja hankkeen vaikutukset niihin 

Allasalue on luontoarvoiltaan monipuolinen ja luonnonsuojelullisesti arvokas kokonaisuus, erityisesti Kemijoen, suoalueiden ja linnuston osalta. Allasalue sisältää niin määrällisesti kuin biologisen edustavuutensa perusteella arvioituna luonnon monimuotoisuuden suojelun kannalta arvokkaita elinympäristöjä, jotka luovat edellytykset monimuotoiselle eliölajistolle. Allasalueen luonto on soiden ja vesistöjen osalta lähes luonnontilainen.  

Allasalueen luonnonsuojelulliset arvot perustuvat paljolti kallio- ja maaperästä sekä maantieteellisestä sijainnista johtuviin tekijöihin. Sekä uhanalaisten lajien että eliöyhteisötason tarkastelujen perusteella luonnonarvoiltaan merkittävimmät kohteet Vuotoksella ovat suot ja vesistöt. Uhanalaisten ja harvinaisten eliölajien sekä lajirunsauden perusteella arvioituna Vuotoksen alueella on yhteensä 54 luonnonarvoiltaan merkittävää kohdetta, jotka ovat pääasiassa alueen soita ja vesistöjä sekä vesistöjen varsille keskittyviä tulvaniittyjä ja metsiköitä. 

Hallinto-oikeus katsoo toisin kuin vesioikeus, että allasalueen luonnontaloudellinen ja luonnonsuojelullinen arvo ei ole riippuvainen siitä, onko allasalue liitetty Natura 2000- verkostoon. 

Suot ja metsät

Suunnitellusta allasalueesta on suota lähes 60 %. Suurin osa alueen soista on luonnontilaisia. Vuotoksen soille on luonteenomaista ympäröiviin alueisiin verrattuna suurempi ravinteisuus, suokasvillisuuden rikkaus ja Vuotosjokivarren laajat korvet. Allasalueen ainutlaatuinen ominaisuus on erityisen rehevät letot sekä suomosaiikki, jossa suhteellisen pienellä alueella esiintyy lähes kaikkia aapasuovyöhykkeen suotyyppejä. Ravinteisia lettoja on noin 20 % suoalasta ja alueen letot muodostavat noin 3 % Suomen lettoalasta. Alueella on lukuisia uhanalaisia suotyyppejä. Lukuisat ja laajat koivuletot, joita on yhteensä 13 km2, ovat luonnonsuojelullisesti erityisen arvokkaita samoin kuin linnustoltaan monimuotoiset laajat aapasuot. Suurimmat koivuletot ovat Kokonaavalla ja Säynäjäjärven-Neulikkolammen alueella ja erittäin reheviä koivulettoja on Katosaavalla. Luonnonsuojelullisesti merkittäviä alueita ovat myös Murtoaapa, Kulpakkoniityt ja Vesilaskujänkä. Kokonaavan-Rytikankaanlampien ja Jänkäläisenaavan alueet ovat myös linnustollisesti arvokkaita suoalueita. Kokonaapa-Neulikkoaapa-Säynäjäjärvi muodostavat arvokkaan elinympäristöjen kokonaisuuden, johon sisältyy useita uhanalaisia suotyyppejä, merkittävä lintusuo sekä valtakunnallisesti edustava lintujärvi. Räinän lausunnon mukaan vastaavaa kokonaisuutta ei ainakaan Itä-Lapista muualta tunneta. Vuotosalueen luonnonsuojelullista arvoa harkittaessa on myös huomioitava, että allasalue muodostaa yhdessä Luiron soiden ja Kilpiaavan kanssa laajan, vuorovaikutussuhteessa olevan aapasoiden ja vesistöjen aluekokonaisuuden. 

Altaan rakentamisen seurauksen allasalueen luonnonsuojelullisesti arvokkaat suoalueet menetettäisiin. Vuotoksen altaan rakentaminen vähentäisi lettosoiden määrää noin 2 800 ha ja kun otetaan huomioon Vuotoksen alueen lettotyyppien ja -lajiston suuri vaihtelevuus ja monimuotoisuus, olisivat todelliset luonnonsuojelulliset menetykset pinta-alan osoittamaan osuuteen verrattuna vielä suhteellisesti suuremmat. 

Altaan rakentamisen seurauksena myös alueen metsät jäisivät veden alle. Allasalueen metsät ovat pääosin nuoria, mutta niillä on tärkeä merkitys muun muassa soiden linnustolle. Jokivarren ja soiden reunametsillä on myös maisemallinen arvo.

Kemijoki ja pienvesistöt

Luonnonsuojelullisesti ja maisemallisesti erityisen arvokas kohde allasalueella on Kemijoen pääuoma monimuotoisine ranta-alueineen. Kemijoki on Kitisen yhtymäkohdan yläpuolella rakentamaton vapaasti virtaava suuri joki, jossa vuorottelevat lukuisat kosket, nivat ja hitaasti virtaavan veden alueet. Joen veden laatu on hyvä. Kemijoen merkittävintä luontoa ovat erilaiset niityt sekä koski- ja törmärannat, joiden määrä on Suomessa suuresti vähentynyt. Itä-Lapissa ei ole muita saman kokoluokan luonnontilaisia jokia. Suunnitellun altaan yläpuolella Kemijoki on pienempi kooltaan kuin altaan alle jäävä joen osa. Biologisilla ja geologisilla perusteilla arvioituna edustavimmillaan Itä-Lapin suurjokiluonto on Vuotoksen alueella. Kemijoki on lisäksi kalataloudellisesti arvokas virtakutuisten kalalajien lisääntymis- ja kasvualue. 

Kemijoessa suunnitellulla allasalueella sijaitsevat Keminsaaret muodostavat maisemallisesti ja luonnonsuojelullisesti arvokkaan kokonaisuuden. Keminsaarten tulvaniittyalue on luokiteltu Maisema-aluetyöryhmän mietinnössä nro 66/1992 arvokkaaksi perinnemaisemaksi. Keminsaaret on kasvistollisesti allasalueen merkittävimpiä kohteita eikä Itä-Lapissa ei ole muita yhtä edustavia tulvasaaria. Myös Kemijoen varressa sijaitseva Kotipalo on luonnonsuojelullisesti arvokas alue, jossa on runsas kasvilajisto. 

Hankkeen seurauksena 53 km pääosin luonnontilaista Kemijokea rantoineen jäisi altaan veden alle. Pato Vasaniemen kohdalla estäisi kalojen nousun ja laskun joessa.  

Altaan alle jäisi yhteensä 71 km:n pituudelta Kemijokeen laskevaa Vuotosjokea ja sen sivujokia Jauru-, Koutelon- ja Serrijokea. Valtaosa näistä joista on suvantomaista, hitaasti virtaavaa vuota. Jokien varrella on runsaasti edustavia tulvametsiä ja tulvaniittyjä. Erityisesti Jaurujoki ja Serrijoki ovat luonnonoloiltaan arvokkaita. Lehtojensuojelutyöryhmän mietinnössä (1988) Jaurujoen rehevät lehtokorvet ovat maakunnallisesti arvokkaiden lehtojen luettelossa. 

Suunnitellun altaan alueella on yli 70 järveä ja lampea hyvin rehevistä tummavetisistä suojärvistä kirkasvetisiin harjun suppalampiin sekä lukuisia lähteitä ja puroja. Säynäjäjärvi on maisemallisesti ja linnustollisesti arvokas ja lintuvetenä valtakunnallisesti edustava kohde. Lammista arvokkaimpia ovat Kuikkalampi sekä Pikkulammen ja Vitsalammen muodostama kokonaisuus. Puroista arvokkaimpia ovat Serrijoki ja Hanhioja. Luonnonsuojelullisesti arvokkaimpia lähteitä ovat Kulpakonniittyjen lähteet ja Siuliohaaran lähde. 

Kaikki edellä mainitut joet, järvet ja pienvedet jäisivät altaan alle ja niiden nykyinen vesiluonto tuhoutuisi. Voimakkaasti säännöstellyn altaan vesiluonto jäisi pitkän kehitysvaiheen jälkeenkin oleellisesti alueen alkuperäistä vesiluontoa köyhemmäksi. 

Palokangas-Rytivaaran harjualue

Palokangas-Rytivaaran alue on arvioitu valtakunnallisessa harjujensuojeluohjelmassa luonnonsuojelun kannalta merkittäväksi kohteeksi. Tämä yhtenäinen harjujakso muodostaa Keski-Lapissa harvinaisen mittavan ja monimuotoisen kokonaisuuden. Se on maastomuodoltaan ja maisemiltaan vaihteleva ja siinä on hyvin runsaasti suppalampia ja jyrkkärinteisiä selänteitä. Altaan vaikutus harjualueeseen olisi huomattava ja rakentamisen seurauksena harjujensuojelualue menettäisi suurelta osin merkityksensä. 

Eliölajisto

Allasalueen lajisto on runsas ja siihen kuuluu monta harvinaista tai uhanalaiseksi luokiteltavaa eläin- ja kasvilajia. Altaan rakentamisen seurauksena alueella esiintyvistä maaekosysteemiin kuuluvista lajeista pääosa menettäisi elinmahdollisuutensa. Myös sellaiset vedessä elävät lajit, jotka vaativat esimerkiksi virtaavaa vettä tai lähdevettä, häviäisivät altaan alueelta. Muutamat vesiympäristöön sopeutuneista lajeista mahdollisesti hyötyisivät altaasta. Suoraan Vuotoksen altaan rakentamisen seurauksena Suomesta ei häviäisi eliölajeja. Kuitenkin harvinaisen lajin esiintymän häviäminen vähentää lajin monimuotoisuutta ja lisää jäljelle jäävän kannan uhanalaisuutta, vaikka lajin säilyminen ei suoraan vaarantuisi. Tässä mielessä allas heikentäisi usean lajin suojelutilannetta. 

Vuotoksen allasalueen linnusto on runsas ja alueella on tärkeitä lintujen pesimä- ja levähdysalueita kuten Säynäjäjärven-Iso Aapalammen-Lauttalammen alue ja Jänkäläisenaapa. Kansainvälisen IBA-luokituksen mukaan Vuotoksen alueella pesii 14 boreaalisen havumetsävyöhykkeen 15 tunnuslajista. Alueella esiintyy ainakin 22 lintudirektiivin liitteessä I mainittua lajia. Lintulajeja, joiden arvioidusta Suomen pesimäkannasta pesii Vuotosalueella yli 1 %, on kuusi: laulujoutsen, metsähanhi, muuttohaukka, uivelo, kurki ja pikkusirkku. Metsähanhea lukuunottamatta nämä ovat lintudirektiivissä  mainittuja suojeltavia lajeja. 

Altaan rakentamisen seurauksena Vuotoksen alueen linnusto muuttuisi perusteellisesti ja linnuston monimuotoisuus vähenisi merkittävästi. Altaan nykyisistä pesimälajeista huomattava osa tulisi todennäköisesti häviämään, koska ne ovat sopeutuneet elämään osana maaekosysteemiä. Edellä mainitut kuusi lajia joko häviäisivät alueelta kokonaan tai niiden parimäärä vähenisi huomattavasti. Alueen nykyisistä vesilintu- ja kahlaajalajeista suurin osa saattaisi asettua pesimään myös tekoaltaan rannoille, mutta parimäärät vähenisivät pieniksi. Petolintu-, tikka-, kanalintu- ja varpuslintulajisto köyhtyisi merkittävästi, mutta lokkilinnut tulisivat todennäköisesti hyötymään altaan rakentamisesta. Altaan kalojen kohonnut elohopeapitoisuus aiheuttaisi myös niitä syövien lintujen ja nisäkkäiden elohopeapitoisuuden nousun ja saattaisi heikentää esimerkiksi merikotkan ja kalasääsken pesintätulosta. Altaan rakentamisen seurauksena alueelta häviäisi noin 45 000 lintuparia, jos altaaseen jääville saarille asettuisi pesimään 4 500 lintuparia ja rannoille 3 500 paria.

Suunnitellun altaan alueella Kemijoessa on siikaa, harjusta ja taimenta. Jokiosa on näiden lajien kutu-, poikas- ja syönnösaluetta ja altaan rakentaminen heikentäisi näiden lajien kannan vahvuutta myös altaan ylä- ja alapuolisessa Kemijoessa. Kemijoen sivujoissa on harjusta ja taimenta, joista osa voi olla perinnöllisesti eriytyneitä kantoja. Allasalueen useissa järvissä on siikaa ja muita lajeja myös pyynnin kohteena. Altaan vuoksi alueen harjus- ja taimenkannat heikkenisivät ja osa niistä ehkä menetettäisiin. Järvien kalakantojen monimuotoisuus sulautuisi altaaseen muodostuviin kalakantoihin.  

Allasalueen läpi virtaavasta Kemijoesta, kallioperästä ja suotuisesta paikallisilmastosta johtuen mainitun alueen kasvilajisto on monipuolinen. Kasvistollisesti rikkaimpia ovat rehevien soiden ja metsien sekä jokivarsien alueet. Monet eteläiset, itäiset ja pohjoiset lajit ovat Keski-Lapissa levinneisyytensä äärirajoilla ja allasalueella esiintyy useita harvinaisia tai uhanalaisia kasveja, joiden päälevinneisyysalue on tuntureilla, lauhkeassa vyöhykkeessä tai Euraasian havumetsävyöhykkeessä.  

Altaan rakentamisen seurauksena alueen nykyinen kasvillisuus jäisi veden alle ja suurin osa lajeista häviäisi. Muutamien harvinaisten tai uhanalaisten lajien, erityisesti lettorikon, tunnetut esiintymät vähenisivät tuntuvasti altaan rakentamisen seurauksena.

b. Luontoarvot altaan ulkopuolella ja hankkeen vaikutukset niihin

Vuotoksen allasalue muodostaa yhdessä Luiron soiden ja Kilpiaavan kanssa kokonaisuuden. Erityisesti soilla pesivät tai ruokailevat linnut käyttävät koko aluetta hyväkseen. Jos Vuotoksen allas rakennettaisiin, sen haitalliset vaikutukset luonnon monimuotoisuuteen ja luontoarvoihin sekä tiettyjen eläinlajien elinmahdollisuuksiin ulottuisivat myös allasalueen ulkopuolelle. Hanke vaikuttaisi haitallisesti myös allasalueen ulkopuolella oleviin ja luonnonsuojelullisesti arvokkaisiin Mairisaaren tulvaniittyihin.

c. Hankkeen vaikutukset veden laatuun ja vesiluontoon

Allasalue

Veden alle jäävässä maaperässä olevan, helposti hajoavan orgaanisen aineksen aiheuttama hapenkulutus vaikuttaisi keskeisesti Vuotoksen altaan veden laatuun. Lisäksi sisäisellä kuormituksella olisi merkittävä veden laatua heikentävä vaikutus. Suurimmillaan pohjan hapenkulutus ja sisäinen kuormitus olisivat altaan ensimmäisinä vuosina. Kemijoen runsaiden tulovesien välittömällä vaikutusalueella vesi vaihtuisi nopeasti eikä veden laatu juuri muuttuisi nykyisestä. Vesi olisi tällä alueella hapekasta ja muutenkin hyvälaatuista. Altaan runko-osassa veden laatu jäisi pysyvästi huonommaksi kuin Kemijoen välittömällä vaikutusalueella. 

Altaan vesi olisi verrattuna Kemijoen veden laatuun tummaa ja sisältäisi enemmän ravinteita ja orgaanista ainesta. Ensimmäisinä talvina happipitoisuus olisi alhainen ja laskisi ainakin syvemmällä tasolle 0-5 mg O2/l, jolloin kalat eivät tulisi enää toimeen. Myös kesäisin veden happipitoisuus laskisi altaan alkuvuosina kalojen kannalta haitallisen pieneksi. Alkuvaiheen, mallilaskelmien mukaan noin viiden vuoden jälkeen, altaan happitilanne paranisi mutta allas olisi pysyvästi vedenlaadultaan huonompi kuin Kemijoki. 

Vuotoksen allas kuuluisi ensimmäisenä 3-4 vuotena vesi- ja ympäristöhallituksen esittämässä kalavesiluokituksessa luokkaan IV (välttävä). Virkistyskäyttö-, raakavesi- ja yleisluokituksessa se kuuluisi ensimmäisinä vuosina joko luokkaan III (tyydyttävä) tai luokkaan IV (välttävä). Viidennestä vuodesta alkaen allas kuuluisi sekä virkistyskäyttö-, raakavesi-, kalavesi- että yleisluokituksessa luokkaan III (tyydyttävä).

Veden laadun muutokset ja vaikutukset vesiluontoon Vuotoksen altaan alakanavan yläpuolisella jokiosuudella

Kemijoen ja Kitisen nykyisen liittymäkohdan ja altaan alakanavan välisen Kemijoen veden laatu muuttuisi patoamisen jälkeen samaksi kuin Kitisen veden laatu. Tällä jokiosuudella veden laadun muutoksista aiheutuvat haitat jäisivät kuitenkin vähäisiksi. Vesi soveltuisi edelleen pesu- ja saunavedeksi eivätkä veden laadun muuttuminen tai jokiuoman mahdollinen lievä rehevöityminen haittaisi merkittävästi joen virkistyskäyttöä. Tällä jokiosuudella Kemijoen virkistyskäyttö-, kalavesi- ja yleisluokka on tällä hetkellä II (hyvä) ja raakavesiluokka III (tyydyttävä). Nämä luokat eivät tulisi muuttumaan.

Kemijoen padon ja Kitisen liittymän välinen noin kahden kilometrin mittainen jokiosuus jäisi Kitisen lahdeksi, jossa veden vaihtuvuus olisi oleellisesti nykyistä hitaampaa. Veden laadun muuttumisesta vesistön käyttökelpoisuudelle aiheutuvat välittömät haitat tulisivat kuitenkin jäämään suhteellisen vähäisiksi. Jokiosuuden raakavesiluokka laskisi luokasta II (hyvä) luokkaan III (tyydyttävä). Nykyinen kalavesiluokka on II (hyvä) tai I (erinomainen) ja tulisi altaan rakentamisen jälkeen olemaan II (hyvä). Virkistyskäyttö- ja yleisluokka tulisi olemaan kuten nykyisin II (hyvä).
0
Veden laadun muutoksesta aiheutuvat haitat Arvosjoen veden käyttökelpoisuudelle ja virkistyskäytölle tulisivat todennäköisesti jäämään vähäisiksi. 

Veden laadun muutokset ja vaikutukset vesiluontoon Vuotoksen altaan alapuolella

Allas lisäisi mallilaskelman mukaan alapuolisen Kemijoen ainevirtaamia niin, että typpi- ja fosforikuorma kasvaisi nykyisestä Kemijärven luusuassa noin 20 % ja olisi vielä 15 vuoden jälkeen yli 5 % nykyistä korkeammalla. Kemijokisuulla Isohaarassa lisäys olisi vastaavasti 5-10 % alkuvuosina ja alle 5 % 15 vuoden jälkeen. Myös monien muiden aineiden ainevirtaama kasvaisi, erityisesti orgaanisen aineen (BOD- ja COD-arvo) ja metallien (rauta, mangaani, alumiini ja elohopea). Mallilaskelmien avulla ennakoitavat haitalliset muutokset kestäisivät kymmeniä vuosia. 

Seurauksena kasvavasta kuormituksesta veden laatu muuttuisi altaan alapuolella ja vesistö rehevöityisi. Altaan alapuolella vesi muuttuisi nykyistä tummemmaksi ja levätuotanto kasvaisi. Rehevöityminen muuttaisi vesistön kasvillisuutta ja kalastoa sekä haittaisi virkistyskäyttöä ja kalastusta. 

Vuotoksen altaan rakentamisen jälkeen alakanavan ja Kemijärven välinen Kemijoki tulisi rehevöitymään niin, että se muuttuisi verrattain karusta tai lievästi rehevästä joesta lievästi reheväksi tai reheväksi joeksi. Raakavesiluokka olisi altaan rakentamisen jälkeen entistä selvemmin tyydyttävä (III). Kalavesiluokka laskisi luokasta II (hyvä) luokkaan III (tyydyttävä). Virkistyskäyttöluokka laskisi luokasta II (hyvä) luokkaan III (tyydyttävä) vähintään kymmenen vuoden ajaksi altaan käyttöönotosta. Myös vesistön laadullinen yleisluokka laskisi hyvästä (II) tyydyttävään (III). 

Itkosen lausunnon mukaan etukäteen on vaikea arvioida, missä määrin hanke vaikuttaisi kalojen viihtyvyyteen ja lisääntymiseen tällä jokiosuudella. Rehevöityminen ja kalojen elohopeapitoisuuden kohoaminen tulisivat haittaamaan virkistyskalastusta tällä jokialueella. 

Altaan vaikutukset Kemijärven tilaan olisivat selvimmät runko-osan pohjoisosassa, missä Kemijoesta tuleva vesi hyvin pitkälle määrää veden laadun. Vaikutukset vaimenisivat Kemijärven luusuaa kohti edettäessä. Selvin muutos tapahtuisi Ämmänselän ja Ailanganselän välillä. Kemijärven itäisessä haarassa vaikutukset olisivat lievemmät kuin runko-osassa. Veden laadun heikkeneminen ei ratkaisevasti vaikeuttaisi Kemijärven veden käyttöä talousveden raakavetenä ja raakavesiluokka pysyisi järven rannalla olevan sellutehtaan jätevesien vaikutusalueella huonona (IV) ja muualla tyydyttävänä (III). Rautatiesillan pohjoispuolisen Kemijärven sekä Termusniemen pohjapadon eteläpuolisen Noidanselän ja Ämmänselän kalavesiluokka laskisi luokasta II (hyvä) luokkaan III (tyydyttävä) altaan käyttöönoton jälkeisinä pahimpina vuosina. Muualla kalavesiluokka pysyisi nykyisellään eli luokkana II (hyvä). Virkistyskäyttöluokka laskisi koko Kemijärven runko-osassa luokasta II (hyvä) luokkaan III (tyydyttävä) vähintään kymmenen vuoden ajaksi. Kemijärven itäisessä haarassa Lehtosalmen itäpuolella virkistyskäyttöluokka pysyisi hyvänä (II). Myös vesistön laadullinen yleisluokka laskisi luokasta II (hyvä) luokkaan III (tyydyttävä) Kemijärven runko-osassa. Järven itäisen haaran yleisluokka pysyisi hyvänä (II). Kemijärven rautatiesillan ja Termusniemen välisen sellutehtaan jätevesien lähivaikutusalueen kalavesi-, virkistys- ja yleisluokat pysyisivät ennallaan eli luokkana III (tyydyttävä). Vuotoksen altaan käyttöönotto heikentäisi kuitenkin omalta osaltaan myös tämän vesialueen tilaa. 

Kemijärven alapuolisella Kemijoella Vuotoksen altaan vaikutus veden happi-, mangaani- ja kiintoainepitoisuuksiin olisi vähäinen ja käytännössä merkityksetön. Sen sijaan Vuotoksen altaan rakentamisen jälkeen veden humus-, rauta-, kokonaisfosfori- ja kokonaistyppipitoisuudet kohoaisivat selvästi vielä Kemijoen alajuoksullakin. Huonoimmillaan veden laatu olisi 3-4 ensimmäisenä vuotena ja rauta- ja kokonaisravinnepitoisuudet kohoaisivat vielä 4-6 vuotenakin ajoittain lähes samalle tasolle kuin ensimmäisinä vuosina. Tämän jälkeen pitoisuudet olisivat selvästi alhaisemmat kuin ensimmäisinä vuosina. Selvimmin joen rehevöityminen ilmenisi Kemijärven alapuolella Seitakorvan ja Ounasjoen liittymän välisellä jokiosuudella, mutta haitat jäisivät kuitenkin merkittävästi vähäisemmiksi kuin Kemijärven pohjoisosassa. Kemijärven alapuolisen Kemijoen raakavesiluokka pysyisi tyydyttävänä (III) ja kalavesiluokka hyvänä (II). Virkistyskäyttöluokka laskisi hyvästä (II) tyydyttävään (III) vähintään kymmenen vuoden ajaksi. Selvimmin virkistyskäyttöluokka laskisi Seitakorvan ja Ounasjoen liittymän välisellä jokiosuudella. Myös Kemijoen laadullinen yleisluokka laskisi luokasta hyvä (II) luokkaan tyydyttävä (III).

Vuotoksen allas lisäisi ensimmäisenä kolmena vuotena Kemijoesta Perämereen tulevaa fosforikuormaa noin 10 % ja typpikuormaa noin 7 %. Vielä kuudentena vuotena altaan rakentamisesta fosfori- ja typpikuormituksen lisäys olisi noin 5 %. Viidentenätoista vuonna fosfori- ja typpikuormituksen lisäys olisi noin 3-4 %. Vuotoksen lisäkuormitus laajentaisi Kemin edustalla Veitsiluodon tehtaiden, Metsäbotnia Oy:n ja Kemin kaupungin edustalla olevaa rehevää aluetta siten, että alkuvuosina altaan rakentamisen jälkeen tämä alue ulottuisi pitkin rannikkoa Maksniemeltä Tornionjokisuulle. 

Vesistön laadulliset käyttökelpoisuusluokat eivät tulisi merialueella selvästi muuttumaan Vuotoksen altaan vaikutuksesta. Kemijoen välitön vaikutusalue, jonka jo nykyään voidaan katsoa kuuluvan teollisuus- ja asumajätevesien välittömän vaikutusalueen ulkopuolella lähinnä kokonaisfosfori- ja a-klorofyllipitoisuuksien perusteella virkistyskäyttöluokkaan III (tyydyttävä) luokan II (hyvä) asemesta, kuuluisi Vuotoksen altaan käyttöönoton jälkeen entistä selvemmin luokkaan III (tyydyttävä). Ulommalla merialueella virkistyskäyttöluokka pysyisi hyvänä (II). Vastaavasti teollisuus- ja asumajätevesien purkupaikkojen lähialueiden virkistyskäyttöluokka pysyisi välttävänä (IV).

Hallinto-oikeus katsoo, että Vuotoksen lisäkuormitus vaikuttaisi Perämerellä laajemmalle alueelle kuin asiakirjoista ilmenevällä mallilaskelmalla tutkitulle Kemin edustan alueelle. Vaikutukset Perämerellä ulottuisivat Ruotsin rannikolle saakka. Vaikutukset Perämeren ekosysteemiin Kemin edustaa kauempana kuitenkin todennäköisesti peittyisivät luonnolliseen vaihteluun ja vaikutusten mittaaminen olisi vaikeaa.

Altaan vaikutus alapuolisen vesistön kalakantoihin

Allas patoineen estäisi kalojen nousun Kemijokeen, jolloin nykyiset vaelluskalojen kutupaikat allasalueella menetettäisiin. Hallinto-oikeus arvioi, että muutos heikentäisi Kemijärven ja sen yläpuolisen joen vaellussiika- ja taimenkantaa. Virtaamamuutokset padon ja Kemijoen välisessä joessa vaikuttaisivat myös haitallisesti ainakin taimenen ja säyneen nousuun ja kutuun.

Altaan alapuolisen vesistön rehevöityminen vaikuttaisi kalakantoihin toisaalta tuotantoa lisäävästi, toisaalta muuttamalla lajiston runsaussuhteita särkikalojen eduksi. Altaan käytöstä johtuen sedimentaatio Kemijärvessä todennäköisesti kasvaisi, mikä heikentäisi syyskutuisten kalojen, kuten muikun ja siian, lisääntymistä.

Vuotoksen altaan aiheuttama kuormitus vaikuttaisi myös Perämeressä kalakantoihin. Vaikutuksia ei voida tarkasti ennakoida. Hallinto-oikeus arvioi, että allas vaikuttaisi haitallisesti Perämeren kalankantoihin Kemijokisuun edustalla ja välillisesti myös laajemmalla alueella.   

d. Luonnonarvoille aiheutuvien vahinkojen tai haittojen kompensoiminen toimenpitein

Vesioikeus on päätöksessään katsonut, että luonnonarvoihin kohdistuvia yleiselle edulle aiheutuvia vahinkoja voidaan vähentää hankkeen vaikutusalueen ulkopuolella suoritettavilla toimenpiteillä ja on muun muassa määrännyt luvan saajan tekemään vesioikeudelle hakemuksen, joka koskee toimenpiteitä tekojärvialueella olevien uhanalaisten elinympäristöjen menettämisestä ja uhanalaisten kantojen taantumisesta aiheutuvien haittojen vähentämiseksi. 

Hallinto-oikeus toteaa, että Vuotoksen alueen edellä kuvatut luontoarvot ovat paikkaan sidottuja. Alueen monimuotoiset luontoarvot kuten alueen lettosuot ja monipuolinen eliölajisto ovat syntyneet tai kehittyneet hyvin pitkän ajan kuluessa Vuotoksen alueen kallioperän, maaperän, vesistöolojen ja pienilmaston vaikutuksesta. Vuotosalueen linnuston arvokkain osa on suurten soiden linnustoa, joka on riippuvainen suurehkoista, yhtenäisistä ja luonnontilaisista soista reunametsineen, vesistöineen ja metsäsaarekkeineen. Mikäli allas rakennetaan, alueen luontoarvot menetettäisiin lopullisesti. Mikään toinen alue ei voi korvata Vuotosalueen luontoarvoja eikä niitä voida kompensoida eikä vahinkoja voida edes sanottavassa määrin vähentää alueen ulkopuolisilla toimenpiteillä. 

Hankkeen vaikutukset paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloihin

Vuotoksen alue ihmisen elinympäristönä muuttuisi altaan rakentamisen seurauksena. Elinympäristössä ja alueen käyttömahdollisuuksissa tapahtuisi sekä vahingollisia että osin myös hyödyllisiä muutoksia. 

Hankkeen johdosta joutuisi kaksi henkilöä muuttamaan asunnostaan ja heidän pysyvästi asuttamansa talo jäisi veden alle. Hankkeella olisi myös muita asutukseen ja asumiseen liittyviä kielteisiä vaikutuksia. 

Asiakirjoista saatavan selvityksen ja hallinto-oikeuden tarkastuksissa ja suullisessa käsittelyssä saatujen lisäselvitysten perusteella hankkeella olisi merkittäviä haitallisia vaikutuksia porotalouteen. Allasalueen porolaitumet menetettäisiin ja altaan rakentamisen seurauksena laidunalueita jäisi hankalien kulkuyhteyksien taakse tai muutoin saavuttamattomiksi. Poronhoidon estymisen vuoksi paliskunnat joutuisivat vähentämään porolukuaan noin 700:lla. Altaan rakentaminen aiheuttaisi myös poronhoidon vaikeutumista muun muassa siten, että porojen vaellus muuttuisi ja porot saattaisivat vaeltaa muiden paliskuntien alueille. Porojen kuljetusmatkat pidentyisivät. Porojen siirtäminen perinteisiltä laitumilta lisäisi tarvetta uusien aitojen rakentamiseen ja entisiä rakenteita jouduttaisiin siirtämään uuteen paikkaan. Lisäksi poroja voisi jäädä altaan saariin. Allasalueen hakkuut ja muut allastyöt häiritsisivät porojen elämää ja vaikeuttaisivat poronhoitoa jo ennen altaan täyttöä. 

Erityisen haitallisia altaan rakentamisen vaikutukset olisivat Hirvasniemen paliskunnalle, jonka tärkeimmät kesälaitumet ovat allasalueella. Sen lisäksi, että paliskunta menettäisi allasalueen laitumet, se jakaantuisi kahteen osaan, koska altaan ja Kemijoen väliin jäisi niemi ja altaan itäpuolelle laaja alue saavuttamattomaksi sulan veden aikana. Lisäksi Hirvasniemen ja Oraniemen paliskuntien välinen luonnollinen raja poistuisi Kemijoen muututtua altaaksi. Altaan rakentamisen seurauksena porojen vaellus Oraniemeen ja Sallaan lisääntyisi. Paikalliset haitalliset vaikutukset poroelinkeinoon olisivat siten varsin merkittävät.

Poronhoito kuuluu osana paikalliseen kulttuuriin ja elämäntapaan ja hallinto-oikeus katsookin, että allashanke saattaisi myös tässä suhteessa aiheuttaa haitallisia vaikutuksia.  

Alue on merkittävä marjastusalue. Allasalueen marja-, sieni- ja jäkäläsadot menetettäisiin, mutta toisaalta korvaavia alueita olisi löydettävissä allasalueen ulkopuolelta ja altaan reunalla marjasato mahdollisesti paranisi pienemmän hallariskin takia. 

Hanke vaikuttaisi haitallisesti kalastukseen ja kalastoon altaan yläpuolella, allasalueella ja altaan alapuolella. Haitat aiheutuisivat elohopeasta, rehevöitymisestä, vaellusten estymisestä ja altaan kalaston muutoksista. Elohopean vuoksi allasalueen petokalasto olisi pitkän ajan, arviolta 8-15 vuotta, syömäkelvotonta. Säännöstelyn aloittamista seuraavina vuosina myös alapuolisessa vesistössä kalojen elohopeapitoisuus haittaisi suuresti kalastusta ja estäisi osaksi saaliin käytön. Altaan alapuolisella vesialueella tapahtuvan rehevöitymisen seurauksena veden samentuminen lisääntyisi ja kalanpyydykset limoittuisivat nykyistä nopeammin ja runsaammin, mikä haittaisi virkistyskalastusta. Nämä haitat ulottuisivat Kemijoessa jokisuulle saakka. Kalastuksen osalta hankkeella olisi siten merkittäviä haitallisia vaikutuksia paikkakunnan asutus- ja elinkeino-oloihin.

Toisaalta allas saattaisi synnyttää pitkällä aikavälillä uutta ammattikalastusta altaalla. 

Alueen muutkin käyttömahdollisuudet kuten metsästys, veneily ja muu virkistyskäyttö sekä matkailu muuttuisivat. Osin käyttömahdollisuudet kaventuisivat, osin muuttuisivat tai lisääntyisivät. Vesilintujen metsästys allasalueella olisi edelleen mahdollista ja samoin veneily. Alueen virkistyskäyttö muuttuisi toisenlaiseksi. Hanke vaikuttaisi alapuolisen Kemijoen veden laatuun jokisuulle asti ja käyttökelpoisuusluokka laskisi tekojärven alapuolisella Kemijoen pääuomalla hyvästä (II) tyydyttävään (III) vähintään kymmenen vuoden ajaksi.

Työpaikkoja menetettäisiin ainakin metsätaloudessa ja porotaloudessa. Toisaalta energiahuoltoon syntyisi ja pitkällä aikavälillä kalastukseen saattaisi syntyä uusia työpaikkoja. Hankkeella olisi myös työnaikainen, välitön työllistävä vaikutus. Tarkkoja vaikutuksia työllisyyteen on hallinto-oikeuden käsityksen mukaan vaikea ennakolta arvioida. 

Hankkeen vaikutukset vesilain 2 luvun 5 §:ssä (467/1987) tarkoitettuna luvanmyöntämisesteenä

Lupaa rakentamiseen ei saa myöntää, jos rakentaminen vaarantaa yleistä terveydentilaa, aiheuttaa huomattavia ja laajalle ulottuvia vahingollisia muutoksia ympäristön luonnonsuhteissa tai vesiluonnossa ja sen toiminnassa taikka jos se suuresti huonontaa paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloja. 

a. Hankkeen vaikutukset yleiseen terveydentilaan ja paikkakunnan asutus- tai elinkeino-oloihin

Tekojärven rakentamisesta aiheutuva kalojen elohopeapitoisuuden nousu saattaisi aiheuttaa terveydellistä haittaa ainakin osalle allasalueen ja sen alapuolisen vesistöalueen asukkaista. 

Hanke vaikuttaisi monessa suhteessa alueen asutus- ja elinkeino-oloihin. Erityisen haitallisia vaikutuksia tulisi porotaloudelle ja kalastukselle. 

Hanke ei kuitenkaan ennalta arvioiden aiheuta niin huomattavia haitallisia vaikutuksia yleiselle terveydentilalle tai paikkakunnan asutus- ja elinkeino-oloille, että näitä haittoja voitaisiin pitää vesilain 2 luvun 5 §:n tarkoittamina luvan myöntämisen esteinä. 

b. Hankkeen vaikutukset ympäristön luonnonsuhteisiin tai vesiluontoon ja sen toimintaan

Arvioitaessa hankkeen vaikutusten huomattavuutta ja laaja-alaisuutta tulee ottaa huomioon ympäristö- ja luonnonsuojeluarvojen entistä korostuneempi merkitys. Hankkeen vaikutuksia ympäristön luonnonsuhteisiin tai vesiluontoon ja sen toimintaan tulee arvioida kokonaisuutena. Mikäli hankkeesta aiheutuvat vaikutukset ovat tällaiseen kokonaisarviointiin perustuen huomattavia ja laaja-alaisia, lupa on evättävä.

Vuotoksen allas muuttaisi peruuttamattomasti alueen joki-, suo- ja harjumaiseman. Allasalueen nykyinen, luonnonsuojelun kannalta arvokas suo- ja vesiympäristö muuttuisi tekoaltaaksi. Samalla alueen linnusto, kasvisto ja muu eliöstö yksipuolistuisi tavalla, joka heikentäisi useiden lajien esiintymistä Suomessa ja vaarantaisi näiden lajien suotuisan suojelun tasoa. Haitalliset vaikutukset luonnon monimuotoisuuteen ja luontoarvoihin sekä tiettyjen eläinlajien elinmahdollisuuksiin ulottuisivat myös allasalueen ulkopuolelle. Luonnonarvoille koituvia haittoja ei hallinto-oikeuden käsityksen mukaan ole mahdollista estää toimenpitein. Altaan rakentamisen ja käytön seurauksena alapuolisen vesistön kuormitus, muun muassa ravinnekuormitus, kasvaisi. Tämä vaikuttaisi Kemijoessa, Kemijärvessä ja Kemijoen edustalla Perämeressä haitallisesti vesistön kalakantoihin, kasvillisuuteen ja myös vesistön käyttökelpoisuuteen ihmisen kannalta. 

Kokonaisuutena arvioiden hallinto-oikeus pitää mainittuja hankkeen vaikutuksia vesilain 2 luvun 5 §:ssä tarkoitettuina huomattavina ja laajalle ulottuvina vahingollisina muutoksina ympäristön luonnonsuhteissa ja vesiluonnossa ja sen toiminnassa. 

Muut luvanmyöntämisedellytyksiin liittyvät vaatimukset

Koska hallinto-oikeus on edellä kumonnut vesioikeuden päätöksen luvan myöntämisen osalta vesilain 2 luvun 5 §:n nojalla, enempi lausuminen vaatimuksista, joissa on vaadittu luvan epäämistä vesilain jonkin muun säännöksen, kuten vesilain 1 luvun 22 §:n tai 2 luvun 6 §:n nojalla, on tarpeetonta.  

Samasta syystä on tarpeetonta lausua Jouko Pelkosen vaatimuksesta, että hallinto-oikeuden tulisi selvittää Euroopan ihmisoikeussopimuksen, Eurooppa-oikeuden ja muiden Suomea sitovien säännösten poromiehille antama elinkeinon harjoittamisen oikeus ja suoja sekä niiden merkitys yksityisille poronomistajille elinkeinoa suuresti haittaavan hankkeen luvanmyöntämisen esteenä.

Ennakkoratkaisupyyntöjen hylkääminen

Symbioosi r.y. on asiakumppaneineen vaatinut, että hallinto-oikeus pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisun siitä, onko lintudirektiivin 4 artiklaa ja luontodirektiivin 6 artiklaa tai muuta näiden direktiivien määräystä tässä tapauksessa sovellettava suoraan ja jos on, niin miten, taikka mikäli kyseiset direktiivikohdat eivät ole suoraan sovellettavissa, mikä niiden tulkintavaikutuksen merkitys tässä lupaharkinnassa on ja sitooko se jollakin tavalla jäsenvaltion tuomioistuinta.

Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 177 artiklan mukaan jäsenvaltioiden kansallisilla tuomioistuimilla on oikeus pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua muun muassa perustamissopimuksen tulkinnasta ja yhteisön toimielimen säädöksen pätevyydestä ja tulkinnasta. Kansallisella tuomioistuimella, jonka päätöksiin ei voida hakea muutosta, on mainitun artiklan 3 kohdan mukaan velvollisuus pyynnön tekemiseen. Muiden tuomioistuinten, kuten nyt hallinto-oikeuden, osalta ennakkoratkaisupyyntö on pelkästään käytettävissä oleva oikeus.

Hallinto-oikeus on päätynyt pääasiassa tekemäänsä ratkaisuun vesilain 2 luvun 5 §:n nojalla. Asiassa saadun selvityksen perusteella asia on voitu ratkaista ennakkoratkaisua pyytämättä.

Per Lundbäck on vaatinut ennakkoratkaisun pyytämistä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta siitä, voidaanko lupa-asia ratkaista selvittämättä ensin hänelle aiheutuvia vahinkoja. Mainittu Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 177 artikla huomioon ottaen vaatimuksen hyväksymiselle ei ole perusteita. 

Oikeudenkäyntikulut

0I. Oikeudenkäyntikulut vesioikeudessa

Liedakkalan jako- ja kalastuskunnan ja Matti Hervan sekä Paavo ja Aaro Perälän oikeudenkäyntikulujen korvaamista vesioikeudessa koskevat vaatimukset jätetään tutkimatta.

Vesioikeuden päätöstä hylätä Pelkosenniemen Alaperän yhdistetyn jakokunnan ja sen asiakumppanien, Elsi Hihnalan, Impi ja Veikko Schroderuksen, Taina Pelkosen ja hänen asiakumppaniensa, Vesa Kalle Perälän, Pentti Schroderuksen ja hänen asiakumppaniensa, Suoma Jetsun, Tuomo Alatalon ja hänen asiakumppaniensa sekä Helena Tiihosen ja hänen asiakumppaniensa oikeudenkäyntikuluvaatimukset ei muuteta. 

II. Oikeudenkäyntikulut hallinto-oikeudessa

Lausunnon antaminen Alaperän yhteismetsän osakaskunnan oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskevan vaatimuksen osalta raukeaa.

Yhdistyksen Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län ja Timo Imposen oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskevat vaatimukset jätetään tutkimatta. 

Pelkosenniemen Alaperän yhdistetyn jakokunnan ja sen asiakumppanien, Kiinteistöyhtymän Salmela Hannu ym. ja Saima Hiltusen oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskevat vaatimukset hylätään. 
Kemijoki Oy velvoitetaan vaatimukset enemmälti hyläten korvaamaan oikeudenkäyntikulut hallinto-oikeudessa seuraavasti: 
Liedakkalan jako- ja kalastuskunnan ja Matti Hervan yhteiset oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Per Lundbäckin oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Jaakko, Eino ja Eeva Kiviniemen yhteiset oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Hannu Perälän oikeudenkäyntikulut 400 (neljälläsadalla) markalla, Impi ja Veikko Schroderuksen yhteiset oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Taina Marjatta Pelkosen, Matias August Pelkosen oikeudenomistajien, Jouni Markku Matias Pelkosen oikeudenomistajien, Elvi Annikki Puljujärven, Terttu Kyllikki Suontaustan, Outi Tellervo Kallatsan, Jouko Juhani, Hannu Matti ja Kaija Kyllikki Pelkosen yhteiset oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Esa, Pirkko ja Seppo Hyvösen yhteiset oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Vesa Kalle Perälän oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Paavo Perälän oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Aaro Perälän oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Jouko Pelkosen oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla, Tuomo, Inkeri ja Paula Alatalon sekä Pirjo Takun yhteiset oikeudenkäyntikulut 2.000 (kahdellatuhannella) markalla sekä Helena Tiihosen ja hänen asiakumppaniensa oikeudenkäyntikulut 6.000 (kuudellatuhannella) markalla. 

Taina Marjatta Pelkosen ja hänen asiakumppaniensa, Vesa Kalle Perälän, Aaro Perälän ja Jouko Pelkosen korvauksille on maksettava vuotuista viivästyskorkoa siitä lähtien, kun kuukausi on kulunut hallinto-oikeuden päätöksen antamispäivästä. Viivästyskoron määrä on kunakin vuonna voimassa oleva asianomaisen ministeriön vahvistama viitekorko lisättynä seitsemällä prosenttiyksiköllä. 

Perustelut

I. Oikeudenkäyntikulut vesioikeudessa

Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva sekä Paavo ja Aaro Perälä eivät ole vesioikeudessa vaatineet oikeudenkäyntikulujensa korvaamista. Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva on esittänyt oikeudenkäyntikuluja koskevan korvausvaatimuksensa hallinto-oikeuden suullisessa käsittelyssä sekä Paavo ja Aaro Perälä valituksessa. Vaatimukset on esitetty vasta muutoksenhakuasteessa ja siis myöhään.

Vesilain 16 luvun 27 § (26.11.1993/1015) huomioon ottaen vesioikeuden päätöstä ei ole syytä muuttaa siltä osin kuin vesioikeus on hylännyt Pelkosenniemen Alaperän yhdistetyn jakokunnan ja sen asiakumppanien, Elsi Hihnalan, Impi ja Veikko Schroderuksen, Taina Pelkosen ja hänen asiakumppaniensa, Vesa Kalle Perälän, Pentti Schroderuksen ja hänen asiakumppaniensa, Suoma Jetsun, Tuomo Alatalon ja hänen asiakumppaniensa sekä Helena Tiihosen ja hänen asiakumppaniensa oikeudenkäyntikuluvaatimukset.

II. Oikeudenkäyntikulut hallinto-oikeudessa

Alaperän yhteismetsän osakaskunta on peruuttanut valituksensa. 

Yhdistyksen Länsförbundet Naturskyddsföreningen i Norrbottens län ja Timo Imposen valitukset on edellä tässä päätöksessä jätetty tutkimatta.

Pelkosenniemen Alaperän yhdistetty jakokunta asiakumppaneineen, Kiinteistöyhtymä Salmela Hannu ym. ja Saima Hiltunen eivät ole valituksissaan vaatineet hakemuksen hylkäämistä. Hallinto-oikeuden ratkaisun lopputulos huomioon ottaen ei ole kohtuutonta, että mainitut muutoksenhakijat saavat pitää oikeudenkäyntikulunsa vahinkonaan.

Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ja Matti Herva, Per Lundbäck, Jaakko Kiviniemi asiakumppaneineen, Hannu Perälä, Impi ja Veikko Schroderus, Taina Pelkonen asiakumppaneineen, Esa Hyvönen asiakumppaneineen, Vesa Kalle, Paavo ja Aaro Perälä, Jouko Pelkonen,  Tuomo  Alatalo  asiakumppaneineen  ja  Helena  Tiihonen  asiakumppaneineen ovat voittaneet asiansa hallinto-oikeudessa, joten olisi kohtuutonta, että he joutuisivat pitämään oikeudenkäyntikulunsa vahinkonaan. 

Oikeudenkäyntikulut on määrätty korvattavaksi hallinto-oikeuden kohtuullisiksi katsomilla määrillä. Muilta osin vaatimukset on hylätty. Hannu Perälälle maksettavaksi määrätty oikeudenkäyntikulujen määrä on muista poiketen 400 markkaa, koska hänen on valituksessaan katsottava vaatineen kulujen korvaamista mainitun markkamäärän suuruisena. 

Sovelletut oikeusohjeet

Vesilaki 16 luku 27 § (26.11.1993/1015)
Hallintolainkäyttölaki 74 § 1 momentti, 75 § 2 momentti
Oikeudenkäymiskaari 21 luku 8 §, 16 § 

JULKIPANO	Päätös on annettu julkipanon jälkeen.

MUUTOKSENHAKU	
Vesilain 17 luvun 4 §:n 2 momentin (laissa 30.4.1987/467) mukaan tähän päätökseen ei saa hakea muutosta varsinaisin muutoksenhakukeinoin paitsi milloin korkein hallinto-oikeus oheisessa valitusosoituksessa selostetuilla edellytyksillä antaa valitusluvan.

Valitusosoituksessa tarkoitettu määräaika valitusluvan pyytämiseen ja valituksen tekemiseen päättyy 13.8.2001.

Vaasan hallinto-oikeuden päätös voidaan muutoksenhausta huolimatta panna täytäntöön niin kuin lainvoimaisen tuomion täytäntöönpanosta on säädetty.

				Diaarinumerot
				00604-00607/00/8103
				00609/00/8103
				00611-00615/00/8103
				00617-00621/00/8103
				00623-00662/00/8103
				00664-00670/00/8103
				00672/00/8103
				00674-00675/00/8103

Asia on ratkaistu hallinto-oikeuden vahvennetussa istunnossa. Päätöksen tekemiseen ovat ottaneet osaa ylituomari Pekka Kainlauri, lainoppineet hallinto-oikeustuomarit Markku Latva-Teikari ja Jukka Mattila, tekniikan alan hallinto-oikeustuomarit Toivo Leppävuori ja Simo Ventonen sekä luonnontieteiden alan hallinto-oikeustuomari Jan Eklund.

Pekka Kainlauri		Markku Latva-Teikari

Jukka Mattila		Toivo Leppävuori

Simo Ventonen		Jan Eklund

		

	Esittelijä			
hallinto-oikeussihteeri		Irmeli Rautaharkko

Asiassa on äänestetty. Jäsenen äänestyslausunto on päätöksen liitteenä.
						Diaarinumerot
						00604-00607/00/8103
						00609/00/8103
						00611-00615/00/8103
						00617-00621/00/8103
						00623-00662/00/8103
						00664-00670/00/8103
						00672/00/8103
						00674-00675/00/8103
JAKELU JA MAKSU

Päätös		Kemijoki Oy, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
PL 8131, 96101 Rovaniemi

Ympäristöministeriö, maksutta
-300PL 380, 00131 Helsinki

Kemijärven kaupungin rakennuslautakunta,
maksutta
Hallituskatu 4, 98100 Kemijärvi

Pelkosenniemen kunta, oikeudenkäynti-
maksu 400 mk
98500 Pelkosenniemi

Sallan kunta, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
PL 28, 98901 Salla

Savukosken kunta, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Kauppakuja 2 A 1, 98800 Savukoski

Hirvasniemen poropaliskunta, maksutta
osoite:
Poroisäntä Jukka Knuuti
Aittakatu 8, 98100 Kemijärvi

Kemijärven Ala-, Iso- ym. kylien yhdistetty
jakokunta, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
osoite:
Timo Kyyhkynen,
Lenkkitie 80, 98100 Kemijärvi

Liedakkalan jako- ja kalastuskunta ym., maksutta
osoite:
Matti Herva
Keminsuuntie 91, 94400 Keminmaa

Pelkosenniemen Alaperän yhdistetty
jakokunta ym., oikeudenkäyntimaksu 400 mk
osoite:
Lakimies Matias Wallgren
Asianajotoimisto Oy Juridia Ab
Munkkisaarenkatu 2, 00150 Helsinki

Pelkosenniemen kirkonkylän vesihuolto-
osuuskunta, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Sodankyläntie 26, 98500 Pelkosenniemi

Oraniemen paliskunta, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
99600 Sodankylä

Kemin Seudun Kalastajainseura r.y., maksutta
Kivalontie 28 A 7, 94700 Kemi

Suomen Luonnonsuojeluliito r.y. ym., maksutta
osoite:
VT Pirjo-Riitta Oinaala
Männikkötie 5 N 72, 00630 Helsinki

Symbioosi r.y. ym., maksutta
osoite:
OTK Ville Salonen
Asianajotoimisto Ulla-Riitta Harju
PL 951, 00101 Helsinki

Naturvårdsverket, maksutta
Blekholmsterassen 36
SE-106 48 Stockholm, Sverige

Länsförbundet Naturskyddsföreningen i 
Norrbottens län, maksutta
osoite:
Ordförande Helén Larsson
Trafikinspektorsvägen 3, 981 34 Kiruna,
Sverige

Mirja ja Mauri Aarrevaara, maksutta
Kolmisointu 3, 98800 Savukoski

Per Lundbäck, maksutta
Revonsaari 447
SE-953 91 Haparanda, Sverige

Vapakalastusseura Vastaisku r.y. ym., maksutta
osoite:
Tapio Rautiainen, Hakalantie 43, 
98500 Pelkosenniemi

Alaperän yhteismetsän osakaskunta,
maksutta
98500 Pelkosenniemi

Jaakko Kiviniemi ym., maksutta
Kahlotteentie 6, 98400 Isokylä

Niko Tuomas ja Marja-Terttu Tervo,
oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Vuotoksentie 44, 98500 Pelkosenniemi

Elsi ja Markku Hihnala, oikeudenkäynti-
maksu 400 mk
Kangastie 11, 94400 Keminmaa

Kosti Tiihonen, maksutta
98500 Pelkosenniemi

Lauri Rytilahti, maksutta
Kurkelantie 1, 98500 Pelkosenniemi

Ale Oinas, maksutta
Kemijärventie 664a, 98510 Saunavaara

Kiinteistöyhtymä Salmela Hannu ym.,
oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Sodankyläntie 187, 98500 Pelkosenniemi

Hannu Perälä, maksutta
Savukoskentie 1289, 98500 Pelkosenniemi

Hannu Perälä ym. (Perälän tokkakunta),
oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Savukoskentie 1289, 98500 Pelkosenniemi

Tarja ja Esa Karvonen, maksutta
osoite:
Tarja Karvonen
Mäkiranta 2-4 H 51, 96200 Rovaniemi

Impi ja Veikko Schroderus, maksutta
Kaikuranta, 98500 Pelkosenniemi

Sirpa Vesterinen, maksutta
Harjukuja 4, 98800 Savukoski

Saima Hiltunen, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
98500 Pelkosenniemi

Taina Marjatta Pelkonen ym., maksutta
Sodankyläntie 23, 98500 Pelkosenniemi

Esa Hyvönen ym., maksutta
Honkatie 7, 98120 Kemijärvi

Vesa Kalle Perälä, maksutta
Niementie 13, 39100 Hämeenkyrö

Paavo Perälä, maksutta
Lehtokatu 13, 98120 Kemijärvi

Aaro Perälä, maksutta
Savukoskentie 1353, 98500 Pelkosenniemi

Jouko Pelkonen, maksutta
Paavalinpolku 34, 98500 Pelkosenniemi

Paavo Johannes Koskiniemi, maksutta
97630 Pekkala

Timo Edvart Imponen, maksutta
Kalliorannantie 360, 98420 Rytilehtola

Arvo Rytilahti, maksutta
Kulleronkatu 1 A 8, 95430 Tornio

Helli Kinnunen, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Siljotie 6 B 22, 96100 Rovaniemi

Anja Rytilahti-Korva, maksutta
Jyväläntie 2 A 17, 98100 Kemijärvi

Aino Halme, maksutta
Helläläntie 2 A 4, 98100 Kemijärvi

Pentti Schroderus ym., maksutta
Lehtikarintie 20, 96300 Rovaniemi

Maija Ireene Jäppinen, maksutta
Neitsytsaarentie 5 B 204, 00960 Helsinki

Suoma Sinikka ja Pauli Jetsu, oikeuden-
käyntimaksu 400 mk
Kalliolahdentie 5, 70260 Kuopio

Maire Salminen, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Lassilanmutka 58, 98100 Kemijärvi

Liisa ja Paavo Vaara, maksutta
Pahkakummuntie 3410, 98100 Kemijärvi

Veikko Pohtila, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Kuusamontie 32, 98900 Salla

Paavo ja Marketta Kitkiöjoki, oikeuden-
käyntimaksu 400 mk
Pelkosenniementie 32, A 752 Kitkiö,
98999 Kemijärvi

Aimo Kunnari ym., oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Ahvenvittikontie 42, 98630 Ahvenselkä

Arto Keto-Tokoi ja Raili Sumukari, maksutta
Arvospuolentie 723, 98500 Pelkosenniemi

Pirkko Fors, maksutta
PL 12, 37501 Lempäälä

Erkki ja Kaisa Poikela, maksutta
Vaaranlammintie 2 B 7, 96500 Rovaniemi

Reino ja Kaisa Räty, oikeudenkäynti-
maksu 400 mk
Kaamoskuja 3 A 6, 96500 Rovaniemi

Urpo Antero ja Kerttu Hautala, oikeudenkäynti-
maksu 400 mk
98620 Pahkakumpu

Tuomo Alatalo ym., maksutta
Veturitallintie 2 C 15, 98120 Kemijärvi

Sauli Kaisanlahti ym., maksutta
Nikkiläntie 43, Soppela
98100 Kemijärvi

Esko ja Marketta Karvonen, oikeuden-
käyntimaksu 400 mk
Karvonen, 98800 Savukoski

Raimo Kerkelä, oikeudenkäyntimaksu 400 mk
Vapaudenkatu 6 as. 5, 98100 Kemijärvi

Helena Tiihonen ym., maksutta
Kaisankankaantie 165, 98400 Isokylä

Vuokko Räsänen ym., maksutta
Sallantie 126 c, 98850 Kuosku
Ylikylän jakokunta, maksutta
osoite:
Esa Talvensaari
Kaisankankaantie 165, 98400 Isokylä

Kari Hallikainen, maksutta
Palkisentie 7 E, 98800 Savukoski

Pentti Tarkka, maksutta
Pyhätunturintie 1388 B 5, 98530 Pyhätunturi

Carl-Erik Lehtevä, maksutta
Huovitie 3 E 27, 00400 Helsinki

Anne Hannele Tervola, maksutta
Kelloniementie 309, 98100 Kemijärvi

Kalle Petteri ja Annikki Tolppanen, maksutta
Akanvirta 17, 98500 Pelkosenniemi

Eeva Wikberg, maksutta
Tuhkimontie 6 A 1, 00820 Helsinki

Jari J. Marjanen, maksutta
PL 145, 00251 Helsinki

Eevi ja Kaarlo Hietala, maksutta
Kemijärventie 1150, 98500 Pelkosenniemi

Kullervo Kyyhkynen, maksutta
Lenkkitie 81, 98100 Kemijärvi

Anneli Tervola, maksutta
Koulukatu 7, 98120 Kemijärvi

Arvo Alava, maksutta
Torikatu 24 B 15, 70110 Kuopio

Päivi ja Antero Hyvärinen, maksutta
Vuopajantie 33, 96400 Rovaniemi

Tilma Johanna Tuhkanen ym., maksutta
osoite:
Erkki Lehtomäki
Saijantie 189, 98920 Kelloselkä

Viljo ja Sirkka Talvensaari, maksutta
Pietarinpolku 20, 98360 Vuostimo  

Jäljennös maksutta
Pohjois-Suomen ympäristölupavirasto

Suomen ympäristökeskus

Ympäristöministeriö/Ympäristönsuojeluosasto

Kauppa- ja teollisuusministeriö

Metsähallitus

Maa- ja metsätalousministeriö

Lapin ympäristökeskus

Lapin TE-keskus, kalatalousyksikkö

Lapin TE-keskus

Museovirasto

Tielaitos/Keskushallinto

Pohjanlahden merenkulkupiiri

Lapin metsäkeskus

Metsäkeskus

Toimitusinsinööri Simo Perkkiö,
PL 113, 96101 Oulu

Ylimääräinen toimitusmies Juhani Itkonen,
Lapin ympäristökeskus

Asiantuntija Pekka Räinä, Lapin
ympäristökeskus

Asiantuntija Eero Laukkanen, Kainuun
ympäristökeskus

Kemijärven käräjäoikeus

Pelkosenniemen kunnan ympäristönsuojelu-
viranomainen

Sallan kunnan ympäristönsuojeluviranomainen

Savukosken kunnan ympäristönsuojelu-
viranomainen

Keminmaan kunnan ympäristönsuojelu-
viranomainen

Tervolan kunnan ympäristönsuojeluviranomainen

Rovaniemen mlk:n ympäristönsuojelu-
viranomainen

Kemin kaupungin ympäristönsuojelu-
viranomainen

Kemijärven kaupungin ympäristönsuojelu-
viranomainen

Rovaniemen kaupungin ympäristön-
suojeluviranomainen

		ARS/

ERI MIELTÄ OLEVAN JÄSENEN LAUSUNTO

Tekniikan alan hallinto-oikeustuomari Ventonen

0Maksuton oikeudenkäynti

Maksutonta oikeudenkäyntiä koskevan ratkaisun osalta olen samaa mieltä kuin hallinto-oikeuden enemmistö.

Käsittelyratkaisu
Käsittelyratkaisun osalta olen samaa mieltä kuin hallinto-oikeuden enemmistö.

Ennakkoratkaisupyyntöjä koskevat vaatimukset

Hylkään vaatimuksen, joka koskee ennakkoratkaisun pyytämistä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta lintu- ja luontodirektiivien soveltamisesta nyt kyseessä olevassa asiassa. Hallinto-oikeuden päätöksestä on valitusmahdollisuus, joten hallinto-oikeudella ei ole velvollisuutta pyytää ennakkoratkaisua. Katson, ettei nyt käsiteltävän asian ratkaiseminen edellytä ennakkoratkaisun pyytämistä. 

Per Lundbäckin ennakkoratkaisun pyytämistä koskevan vaatimuksen osalta olen samaa mieltä kuin hallinto-oikeuden enemmistö.  

Pääasiaratkaisu
1. Lupapäätöksen kumoamista koskevat vaatimukset

Hylkään lupapäätöksen kumoamista tarkoittavat vaatimukset ja katson samoilla perusteilla kuin vesioikeus, ettei vesilain 2 luvun 5 § sen enempää kuin muukaan lainkohta estä luvan myöntämistä. 

2. Luvan myöntämisperusteet

Vesioikeus on myöntänyt Vuotoksen altaalle rakentamisluvan intressivertailun perusteella. Olen vesioikeuden kanssa samaa mieltä siitä, että lupa voidaan myöntää sanotulla perusteella. 

Vesioikeus on katsonut, ettei hanketta voida kuitenkaan energiataloudellisilla perusteilla pitää yleisen tarpeen vaatimana. Tältä osin olen vesioikeuden kanssa eri mieltä. Viittaan vesioikeusinsinööri Schildtin äänestyslausuntoon sekä kauppa- ja teollisuusministeriön kannanottoon, joka esitettiin hallinto-oikeuden pitämässä suullisessa käsittelyssä, ja katson, että hanke on energiatalouden näkökulmasta tarkastellen yleisen tarpeen vaatima. 

Edelleen katson, että hanke on yleisen tarpeen vaatima myös Kemijärven alapuolisen Kemijoen ja etenkin Rovaniemen alueen tulvasuojelua ajatellen. Viittaan tältä osin maa- ja metsätalousministeriön kannanottoon, joka esitettiin hallinto-oikeuden suullisessa käsittelyssä. 

Edellä sanotun perusteella katson, että lupa voidaan myöntää myös vesilain 2 luvun 6 §:n 2 momentissa (467/1987) mainitun yleisen tarpeen nojalla. 

3. Lupaehtojen muuttamista ja korvauksia koskevat vaatimukset

Ottaen huomioon asiassa esitetyt selvitykset ja vesioikeuden päätöksen perustelut katson, ettei ole syytä muuttaa vesioikeuden antamia lupamääräyksiä eikä sen määräämiä korvauksia. 

0Oikeudenkäyntikulut

Koska en muuta vesioikeuden asiassa antaman ratkaisun lopputulosta, hylkään oikeudenkäyntikulujen korvaamista koskevat vaatimukset. Vesioikeutta koskevien oikeudenkäyntikuluvaatimusten osalta viittaan vesioikeuden perusteluihin enkä katso olevan syytä muuttaa vesioikeuden ratkaisua oikeudenkäyntikulujen osalta. 

Hallinto-oikeussihteeri		Irmeli Rautaharkko

-300